ПОСТАНОВА 
Іменем України

03 липня 2024 року                                                                 м. Кропивницький

справа № 390/1201/23
провадження № 22-ц/4809/902/24 

       Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:
       Голованя А.М. (головуючий, суддя-доповідач), Дьомич Л.М., Письменного О.А.,
учасники справи:
позивач – Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2024 року у складі судді Квітки О.О.

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
У липні 2023 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 03.11.2017 ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 03.11.2017. 
14.06.2018 відбулася державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування банку з ПАТ КБ «ПриватБанк» на АТ КБ «ПриватБанк».
Відповідач при підписанні анкети–заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.
Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений в довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримав кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 33 000 грн. 00 коп.
Позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. 
У зв?язку з порушенням зобов?язань за кредитним договором, відповідач станом на 18.02.2023 має заборгованість у розмірі 36721 грн. 49 коп., яка складається з наступного: 32 018 грн. 31 коп.- заборгованість за кредитом; 4703 грн. 18 коп.- заборгованість за відсотками за користування кредитом. 
Відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань і не погашає заборгованість за договором про надання банківських послуг.
Посилаючись на зазначені обставини позивач просив стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 03.11.2017 у розмірі 36 721,49 грн станом на 18.02.2023 та витрати по сплаті судового збору.
Короткий зміст рішення суду
Заочним рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2024 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість (тіло кредиту) за кредитним договором №б/н від 03.11.2017, в сумі 32 018 (тридцять дві тисячі вісімнадцять) грн 31 коп., а також 2340 грн 24 коп. сплаченого судового збору.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Короткий зміст вимог і доводів апеляційної скарги
Не погоджуючись із рішенням суду АТ КБ «ПриватБанк» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги представник позивача зазначав, що рішення суду є необґрунтованим та незаконним, прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та з порушенням норм процесуального і матеріального права.
Вказав, що відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, з якої вбачається що він висловив свою згоду про укладання кредитного договору. 
В подальшому відповідач отримав послугу «Миттєва розстрочка Кредит готівкою» та 01.02.2022 підписав Паспорт кредиту. Після чого з відповідачем було підписано Кредитний договір б/н від 01.02.2022 про надання строкового кредиту у розмірі 33000.00 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок відповідача на строк 36 міс. із встановленням річної відсоткової ставки у розмірі 18 %. 
Відповідач при укладанні Договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.
В подальшому карта була перевипущена та відповідач отримав нові карти з подовженим строком дії. Під перевипуском карти розуміється випуск та приєднання карти з новим строком дії до раніше відкритого Клієнту карткового рахунку, а тому вся сума заборгованості за кредитним лімітом (якщо є заборгованість) буде відображатися та враховуватися в тому числі і на перевипущеній картці.
Звертає увагу суду апеляційної інстанції, що відповідач після отримання перевипущених карт здійснив дії щодо проведення їх активації, користувався перевипущеними картами, а також отримував кредитні кошти. Також з виписки чітко вбачається, що відповідач користувався кредитними коштами, знімав їх в банкоматах, розраховувався за товари та послуги та ін. 
Вважає, що відповідач не лише отримав кредитну картку, а й визнав укладення кредитного договору та погодився з його умовами, вчинивши дії, спрямовані на його виконання, зокрема, на погашення заборгованості.
Вказує, що на підтвердження того, що сторони погодили оплату процентів за користування кредитними коштами, а також розмір процентної ставки, відповідачем надавалась до суду кредитний договір від 01.02.2021 року, який підписаний особисто відповідачем.
Згідно довідки про видані кредитні картки відповідачу 01.02.2022 року було видано кредитну картку НОМЕР_1 та встановлено кредитний ліміт 33 000,00 грн. У наданому кредитному договорі встановлена, базова відсоткова ставка за користування кредитом, відсоткова ставка у разі прострочення суми заборгованості тип кредитної картки, валюта кредиту, порядок погашення, тощо.
Таким чином, представник позивача вважає, що суд першої дійшов передчасних висновків про відмову в задоволенні позовних вимог в частині стягнення відсотків, не врахував обставини справи, чим порушив норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.
Узагальнені доводи і заперечення інших учасників справи
Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло, що згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Суд першої інстанції встановив такі обставини
ОСОБА_1 подано до АТ КБ «Приватбанк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, чим виявлено бажання приєднатися до Умов та Правил надання банківських послуг. Вказана заява містить лише анкетні дані відповідача та його контактну інформацію. У анкеті-заяві бажаний кредитний ліміт не визначено, не зазначено процентну ставку та відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Крім того, заява не містить даних про видачу кредитної картки, її виду, номеру та строку дії (а.с.14).
Також, позивачем надано інформацію по типам кредитного продукту (паспорт споживчого кредиту), який підписаний відповідачем ОСОБА_1 01.02.2022 (а.с.15-19). Проте з вказаної інформації неможливо встановити, який саме кредитний продукт обрав відповідач ОСОБА_1 та з умовами якого погодився. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість за договором №б/н від 03.11.2017, а тому не можливо встановити який зв`язок має зазначена інформація від 01.02.2022 з вказаним кредитним договором від 03.11.2017.
Долучені до позовної заяви витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Умов і Правил надання банківських послуг не містять підпису ОСОБА_1 (а.с.20-67).
Розрахунок заборгованості проведений АТ КБ «Приватбанк» станом на 18.02.2023 свідчить, що загальна сума заборгованості 36721,49 грн, яка складається із заборгованості за кредитом –32018, 31 грн, за відсотками – 4703,18 грн (а.с.7-11).
Виписка за договором укладеним між АТ КБ «Приватбанк» і ОСОБА_1 за період з 03.11.2017 по 20.02.2023 свідчить про користування грошовими коштами на рахунку (а.с.78-82). Довідки АТ КБ «Приватбанк» свідчать, що ОСОБА_1 згідно з кредитним договором, змінювався кредитний ліміт, а також видавалися кредитні картки, остання №4149629356250936, яка відкрита 01.02.2022 з терміном дії до 02/2026 (а.с.12,13).
Згідно з листом Аджамської сільської ради Кропивницького району Кіровоградської області №771/02-43 від 11.09.2023 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.99).
Мотиви ухваленого апеляційним судом рішення
Згідно ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до положень ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.
За приписами ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. 
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і  заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в  постановах Верховного Суду.
Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що АТ КБ «Приватбанк» оскаржує рішення суду лише в частині вимог, у задоволені яких відмовлено, тому, з огляду на положення ст. 367 ЦПК України, в іншій частині рішення апеляційним судом не перевіряється.
Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по нарахованих відсотках у сумі 4703,18 грн, суд першої інстанції виходив з того, що заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг та витяг з Умов та Правил надання послуг не можуть бути належним доказом узгодження істотних умов кредитного договору. Поряд з цим відсутні відомості про узгодження з відповідачем конкретного типу кредитної картки, яка була йому надана, а також процентів, які підлягають стягненню у випадку прострочення виконання зобов`язання.
Також, з інформації по типам кредитного продукту (паспорту споживчого кредиту) від 01.02.2022, яка підписана відповідачем, неможливо встановити зв`язок з заявою-анкетою про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, яку підписав відповідач 03.11.2017.
Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ КБ «Приватбанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.
В силу вимог частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першоїстатті 1054 ЦК Україниза кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).
Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
За змістом статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема, заборгованість за відсотками на прострочену заборгованість за користування кредитними коштами.
Судом встановлено, що у анкеті-заяві позичальника від 03 листопада 2017 року процентна ставка не зазначена. При цьому зазначено лише анкетні дані відповідача, його контактна інформація, відомості про майновий стан та трудову діяльність. Однак відсутні відомості про розмір процентів за користування кредитом та порядок сплати кредиту.
Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування кредитної заборгованості, крім самого розрахунку за договором №б/н від 03.11.2017, посилався на Заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, яка підписана відповідачем 01 лютого 2022 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, а також паспорт споживчого кредиту підписаний відповідачем 01 лютого 2022 року.
Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг та паспорт споживчого кредиту не можуть бути належним доказом узгодження істотних умов кредитного договору, оскільки містять інформацію про усі наявні у АТ КБ «ПриватБанк» типи кредитних карток та умови їх використання. Поряд з цим відсутні відомості про узгодження з відповідачем конкретного типу кредитної картки, яка була йому надана, а також процентів, які підлягають стягненню у випадку прострочення виконання зобов`язання.
Аналогічні висновки викладені в постанові КЦС в складі Верховного Суду від 03 серпня 2022 року в справі №156/268/21.
Також колегія суддів вважає, що паспорт споживчого кредиту, підписаний відповідачем 01 лютого 2022 року, не є складовою частиною анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк» від 03 листопада 2017 року, оскільки такий документ підписано через 4 (чотири) роки після укладення кредитного договору, а також підписання паспорта споживчого кредиту, який містить узагальнену інформацію про умови кредитування щодо різних типів кредитних продуктів, є передумовою укладення кредитного договору з позичальником, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту.
Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору.
Аналогічний висновок викладено в постанові КЦС в складі Верховного Суду від 23 травня 2022 року у справі № 393/126/20.
При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, відповідач розумів їх зміст, ознайомився та погодився з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема, й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами у зазначеному в них розмірах і порядку нарахування.
Колегія суддів вважає, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження №6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.
Надані позивачем Правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.
Із виписки за договором б/н за період 03.11.2017 – 20.02.2023 вбачається, що ОСОБА_1 нараховувались відсотки за використання кредитного ліміту, хоча Заява про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у якій визначена відсоткова ставка, підписана відповідачем лише 01 лютого 2022 року. Також з витягу з Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що жодний тип кредитних карток, які надає у користування АТ КБ «ПриватБанк», не містить відомостей про розмір процентної ставки.
При цьому, сам по собі факт користування відповідачем грошовими коштами також не підтверджує, що розмір процентної ставки, який змінювався за користування кредитними коштами, був погоджений з відповідачем в момент укладення договору б/н від 03.11.2017.
Доводи позивача про те, що відповідач підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання послуг, користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості, висловив свою згоду по всім істотним умовам договору, колегія суддів відхиляє, оскільки без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджує вказаних обставин.
Крім того, позивачем не надання ні до районного суду, ні до суду апеляційної інстанції Заяви про приєднання до Умов та Правил надання послуг, у якій визначена відсоткова ставка у розмірі 18 %, яка була підписана відповідачем 01.02.2022.
Отже, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами.
З урахуванням викладеного, вимоги про стягнення заборгованості за простроченими відсотками в сумі 4703,18 грн є безпідставними та не підлягають задоволенню.
Враховуючи наведене, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» слід залишити без задоволення, а заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2024 року залишити без змін, оскільки висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності його висновків.
Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» залишити без задоволення.
Заочне рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 13 березня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий суддя                                                                 А.М. Головань

Судді                                                                                         Л.М. Дьомич

               О.А. Письменний