СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2024 року                       м. Харків                        Справа № 913/401/20(913/327/23)  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Медуниця О.Є. , суддя  Стойка О.В.
секретар судового засідання Семченко Ю.О.
за участю представників сторін:
позивача — ліквідатор Рибкіна Н.В. (поза межами суду);
від 1-го відповідача  - не з`явився
від 2-го відповідача - Онищенко Т.О. (поза межами приміщення суду) - Ордер АІ №1591901 від 16.04.2024, Свідоцтво КС №5920/10 від 09.02.2017
3-ї особи ТОВ “ДМД Констракшин” - адвокат Риженко Д.М. (ордер на надання правничої допомоги від 23.10.2023 серія АА №0034525, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №3789 від 25.06.2009),
3-ї особи ТОВ “Нелора Ленд” - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В. (вх.629Л/3) на рішення Господарського суду Луганської області від 05.02.2024
у справі №913/401/20 (913/327/23) (суддя Ковалінас М.Ю., повний текст рішення підписано 20.02.2024)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта”, м. Сєвєродонецьк  Луганської області) в особі ліквідатора Рибкіної Н.В.
до 1-го відповідача - Головного управління Держгеокадастру  у  м.Києві та Київській області м.Київ;
до 2-го відповідача фізичної особи   ОСОБА_1 , м. Київ,
за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
Товариство з обмеженою відповідальністю “ДМД Констракшин”, м.Київ;
Товариство з обмеженою відповідальністю “Нелора Ленд”, м.Київ,
про визнання протиправним та скасування протоколу виправлення помилки та присвоєння нового кадастрового номеру, скасування державної реєстрації кадастрового номеру, скасування реєстрації права власності на земельну ділянку та про визнання права власності

в межах справи №913/401/20 про банкрутство - Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” (код ЄДРПОУ 35426784, вул. Гагаріна, буд. 56,  м. Сєвєродонецьк  Луганської області)

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В. звернувся до Господарського суду Луганської  області з позовною заявою від 13.09.2023  №02-01/62 до відповідачів: 1) Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та  Київській області м. Київ,  2) ф.о. ОСОБА_1 , м. Київ, у якій  просить суд:  
- визнати протиправним та скасувати протокол виправлення помилки від 03.03.2021, складений державним кадастровим реєстратором Демещуком Юрієм Олександровичем щодо присвоєння нового кадастрового номеру 3220880905:06:009:0028;
- скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028, цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства; категорія земель:землі сільськогосподарського призначення; вид користування: для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 3.0688  га; місце розташування: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада; власник земельної ділянки: ОСОБА_2 ; 
- скасувати державну реєстрацію права власності здійснену державним реєстратором Виконавчого комітету Воронківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власко Я.В.  22.03.2021  в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028; площею: 3.0688 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2320794332208; номер запису про право власності 41159848; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_2 ;
- скасувати державну реєстрацію права власності, здійснену приватним нотаріусом Гавриловою Ольгою Василівною 23.04.2021 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028; площею: 3.0688 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2345437232208; номер відомостей про речове право 41672478; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_1 ,  з одночасним припиненням усіх речових прав, їх обтяжень, зареєстрованих щодо цієї земельної ділянки;
- закрити розділ державного реєстру та реєстраційну справу (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна) № 2345437232208, відкритого на земельну ділянку кадастровий номер 3220880905:06:009:0028, площа: 3.0688га; цільове призначення: для ведення особистого селянського господарства; додаткові відомості: Великоолександрівська сільська рада;
- визнати за ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта”  право власності на земельну ділянку кадастровий номер 3220880900:09:002:0028,  розташовану за адресою: Київська область, Бориспільській район, Великоолександрівська сільська рада,  яка має наступні характеристики (показники): площа земельної ділянки: 3.0688 га (30688 кв.м.); конфігурація: наближена до трапеції; кількість поворотних точок: 5 (п`ять); проміри меж (довжина, м): від т.1 до т.2 - 143,39 м, від т.2 до т. З - 203,02 м., від т.З до т. 4 - 19,65 м.; від т.4 до т.5 - 122,20 м., від т.5 до т.1 - 229,94 м.; значення координат кутів поворотних точок зовнішніх меж: точка № 1 - Х:5 575 807,480;У:3 397 185,450; точка № 2 - Х:5 575 739,800; У:3 397 311,860; точка 3 - X: 5 575 548,440; У : 3 397 244,440; точка № 4 - X: 5 575 554,300; У:3 397 225,280; точка № 5 - X: 5 575 50,750; У: 3 397 108,640.
Позивач - TOB “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора  обґрунтовує свої вимоги  приписами ст. 7 КУзПБ,  ст.ст. 2, 3, 4, 7,11,12, 20, 42, 56,161, 62 ГПК України, ст.ст. 152,155 Земельного кодексу України, ст.ст. 12,15,16, 20, 202, 203, 215, 216, 228-233, 386, 392 Цивільного кодексу України, посилається на правові позиції, викладені у постановах  Верховного Суду.
Рішенням Господарського суду Луганської області від 05.02.2024 у справі №913/401/20 (913/327/23) в задоволені позовних вимог відмовлено повністю.
Не погоджуючись з вказаним рішенням місцевого господарського суду, TOB “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення Господарського суду Луганської області від 05.02.2024 у справі №913/401/20 (913/327/23) скасувати повністю, та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі відповідно заявлених в суді першої інстанції вимог. Обгрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що оскаржуване рішення прийняте з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи; за умови недоведеності обставин що мають значення для справи, які суд помилково визнав встановленими; висновки суду, викладені в рішенні не відповідають встановленим обставинам справи; суд допустив неправильне застосування норм матеріального права, що полягає в застосуванні норм що не мали бути застосовані.. Також апелянт просить долучити до матеріалів справи №913/401/20 (913/327/23) копії наступних доказів: копія відповіді гр. ОСОБА_3 від 08.03.2024 на запит ліквідатора вих. №0201/12 від 28.02.2024; копія постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2006 по справі №9-60/06; копія ухвали Апеляційного суду Київської області від 21.06.2006 по справі №11-595/2006.
Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:
- суд помилково виходив з того, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006 посвідчений приватним нотаріусом Павелком Б.О. та зареєстрований в реєстрі за №1668, укладений між продавцем - ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 та покупцем - ТОВ «Таврис», є нікчемним і не створює будь-яких наслідків окрім тих, що пов`язані із його недійсністю, тобто право власності за цим правочином та всіма подальшими правочинами, що були укладені на його основі, не перейшло від первісного власника ОСОБА_2 до інших осіб, у т.ч. й до позивача ТОВ «ТОК «Південна бухта»;
- при вирішенні спору судом, мали бути встановлені обставини нікчемності вказаного правочину, а саме – договору договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006, тобто норми закону, які б прямо визначали б такий правочин як недійсний. висновки суду, покладені в основу оскаржуваного рішення не відповідають встановленим обставинам справи, а відповідно оскаржуване рішення прийнято з врахуванням обставин які помилково визнано доведеними, внаслідок чого судом було помилково застосовано норми п. 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України, що був чинним на момент укладання правочину від 09.03.2006, ч. 2 ст. 215 ЦК України, оскільки вони не підлягали застосуванню до спірних правовідносин;
- матеріали справи в сукупності містять достатньо даних про наявність у ОСОБА_2 волі та наміру відчужити спірну земельну ділянку в 2006 році, та про вчинення ним спрямованих на це дій, а суд, посилаючись на відсутність у ОСОБА_2 волі та наміру відчужити спірну земельну ділянку як на підставу для визнання договору купівлі продажу такої ділянки нікчемним, - невірно застосував норми матеріального права, а саме норми ст.ст 203, 215 Цивільного кодексу України.
- суд, посилаючись на відсутність згоди дружини на відчуження земельної ділянки як на підставу для визнання договору купівлі продажу такої ділянки нікчемним, невірно застосував норми матеріального права, а саме норми ст. 215 Цивільного кодексу України, ст.ст. 57, 60, 61 Сімейного кодексу України.
- суд, посилаючись на нікчемність довіреності від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , що на думку суду свідчить, відповідно, про недійсність довіреності виданої на ОСОБА_3 в порядку передовіри, а відповідно має наслідком нікчемність самого договору купівлі-продажу земельної ділянки, невірно застосував норми матеріального права, а саме норми ст. 30, 215 237-241 Цивільного кодексу України При цьому при прийнятті рішення не було застосовано норми ст 240, 241 Цивільного кодексу України, що підлягали застосуванню;
- судом в якості доказу по справі прийнято висновок спеціаліста ТОВ «Український центр експертизи та оцінки» від 13.12.2023 №320/12.2023, проте даний висновок складено неуповноваженою експертною установою, а сам він не відповідає вимогам чинного законодавства;
- посилаючись на нікчемність довіреності від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , невірно застосував норми матеріального права, а саме норми ст. 205, 209 244, 245, 1000 Цивільного кодексу України.
Крім того, на адресу Східного апеляційного господарського суду 11.03.2024 від апелянта надійшло окреме клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових доказів по справі №913/401/20 (913/327/23) а саме: копію відповіді гр. ОСОБА_3 від 08.03.2024 на запит ліквідатора вих.№02-01/12 від 28.02.2024; копію постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.04.2006 по справі № 9-60/06; копію ухвали Апеляційного суду київської області від 21.06.2006 по справі №11-595/2006. Враховуючи, що ліквідатор ТОВ «ТОК “Південна бухта” Рибкіна Н.В. встановила контактні дані гр. ОСОБА_3 (адресу проживання та контактний номер телефону) тільки 28.02.2024, тому запит про отримання інформації надала гр. ОСОБА_3 28.02.2024, відповідно відповідь від ОСОБА_3 отримала – 08.03.2024, яку апелянт просить долучити до матеріалів справи №913/401/20 (913/327/23).
Протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями від 11.03.2024 Господарського процесуального кодексу України головуючим (суддею-доповідачем) з розгляду цієї апеляційної скарги визначено суддю Істоміна О.А., тоді як іншими членами колегії є Радіонова О.О., Медуниця О.Є.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В., встановлено строк до 11.04.2024 (включно) для учасників справи для подання відзиву на апеляційну скаргу до канцелярії суду разом з доказами його (доданих до нього документів) надсилання іншим учасникам справи в порядку ч.2 ст.263 ГПК України; запропоновано учасникам справи до 11.04.2024 (включно) надати до суду заяви, клопотання та заперечення (у разі наявності), з доказами надсилання їх копії та доданих до них документів інших учасникам справи в порядку ч.4 ст.262 ГПК України; призначено справу до розгляду на 23.04.2024. Явку учасників справи визнано не обов`язковою. Витребувано з Господарського суду Луганської області матеріали справи №913/401/20 (913/327/23).
27.03.2024 на виконання ухвали Східного апеляційного господарського суду від 18.03.2024 з Господарського суду Луганської області надійшли матеріали справи №913/401/20 (913/327/23).
Також 09.04.2024 через підсистему “Електронний суд” від ТОВ “ТОК “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В. надійшла заява, в якій апелянт просить долучити до матеріалів справи №913/401/20(913/327/23) копії наступних доказів: висновку експертів №3805/63 за результатами проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та судової технічної експертизи документів, складеного 04.03.2024 (оригінал знаходиться в матеріалах кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №12023111100002083 від 30.08.2023 в Бориспільському районному управлінні поліції ГУНП в Київській області); ухвали від 16.01.2024 по справі №359/437/24 (оригінал знаходиться в Бориспільському міськрайонному суді Київської області); протоколу ознайомлення з матеріалами досудового розслідування до його завершення в порядку ст.221 КПК України від 04.04.2024 (оригінал знаходиться у позивача).
10.04.2024 на адресу Східного апеляційного господарського суду від фізичної особи   ОСОБА_1 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому 2-й відповідач наполягає на відсутності підстав для скасування рішення Господарського суду Луганської області від 05.02.2024 у справі №913/401/20 (913/327/23), з огляду на те, що доводи апеляційної скарги  є необґрунтованими та безпідставними, а рішення суду першої інстанції таким, що прийняте з дотримання норм матеріального та процесуального права.
В зв`язку з відпусткою судді Радіонової О.О. протоколом повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 18.04.2024 з розгляду цієї апеляційної скарги визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Стойка О.В., суддя Медуниця О.Є.
19.04.2024 через підсистему “Електронний суд” від 2-го відповідача ОСОБА_1 надійшли додаткові пояснення до відзиву на апеляційну скаргу, в яких він заперечує проти апеляційної скарги та просить врахувати його доводи під час розгляду справи.
19.04.2024 від представника ОСОБА_1 надійшло клопотання про об`єднання апеляційних скарг в одне апеляційне провадження по справі №913/401/20 (913/327/23) і по справі №913/401/20(359/5215/23).
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.04.2024 відмовлено в задоволенні клопотання про об`єднання апеляційних скарг в одне апеляційне провадження та оголошено перерву до 21.05.2024, оскільки надані апелянтом до матеріалів справи додаткові докази в значному об`ємі вимагали більше часу для ознайомлення з ними.
20.05.2024 через підсистему “Електроний суд” на адресу Східного апеляційного від третьої особи по справі ТОВ “ДМД Констракшин” надійшли додаткові пояснення по справі, в яких ТОВ ДМД Констракшин» зазначає свою позицію щодо наданих відповідачем 2 - фізичної особи ОСОБА_1 додаткових пояснень по справі. Так, третя особа вважає, що відповідач 2 фактично перекручує обставини справи, не грунтує свої твердження, які в тому числі межують з наклепом, на фактичних обставинах, а отже має намір ввести суд в оману щодо фактичних обставин справи. Судові рішення, на які посилається Відповідач 2 не можуть бути враховані, оскільки стосуються інших подій та обставин. ТОВ «ДМД «Констракшин» вважає доводи, викладені у додаткових поясненнях відповідача 2 та відзиві на апеляційну скаргу надуманими, такими що не спростовують аргументацію апеляційної скарги. Враховуючи ці доводи, ТОВ "ДМД Констракшн" підтримує апеляційну скаргу ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” на рішення Господарського суду Луганської області від05.02.2024 по справі №913/401/20 (913/327/23) в повному обсязі.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 21.05.2024 відмовлено в задоволенні клопотання апелянта про долучення до матеріалів справи додаткових доказів та оголошено перерву в судовому засіданні до 25.06.2024.
24.06.2024 відповідач 2 надав клопотання про призначення судової експертизи. Так, заявник просить поновити ОСОБА_1 строк на подання доказів та прийняти до розгляду нотаріально посвідчену заяву свідка ОСОБА_5 від 24.06.2024, що посвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., зареєстровано в реєстрі за №942; призначити в справі проведення комплексної судової почеркознавчої експертизи та технічної експертизи документів відносно виконаних підписів від імені ОСОБА_2 на таких документах, як: Довіреності виданої ОСОБА_2 від 14.07.2020, що посвідчена приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округ Київської області Харитонюк Ю.К., зареєстрованій в реєстрі за №399; Довіреності від 28.02.2006 від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , зареєстрована в реєстрі за №103, посвідченої секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Бишовець М.М.; Заяві ОСОБА_2 від 17.05.2021, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. Проведення експертизи доручити: Київському науково-дослідному експертно-криміналістичному центру МВС України (04119, вул. Джонса Ґарета, 5, м. Київ, ЄДРПОУ: 25575285).
Розглянувши надане клопотання про долучення до матеріалів справи нових доказів та призначення судової експертизи, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
За приписами ч.ч. 1, 3, 5  ст.269 ГПК України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Отже, єдиний винятковий випадок, коли можливим є прийняття судом доказів з порушеннями встановленого процесуальним законом порядку - це наявність об`єктивних обставин, які унеможливлюють своєчасне вчинення такої процесуальної дії з причин, що не залежали від нього, тягар доведення яких покладений на учасника справи.
Водночас, така обставина, як відсутність існування доказів на момент прийняття рішення суду першої інстанції взагалі виключає можливість прийняття судом апеляційної інстанції додаткових доказів у порядку, передбаченому статтею 269 ГПК України, незалежно від причин неподання стороною таких доказів. Саме допущення такої можливості судом апеляційної інстанції матиме наслідком порушення зазначеної норми процесуального права, а також принципу правової визначеності, ключовим елементом якої є однозначність та передбачуваність (такий висновок викладено Верховним Судом, зокрема, у постановах від 21.01.2021 у справі №908/3359/19, від 03.11.2021 у справі №915/951/20).
Судовою колегією враховується, що наданий відповідачем 2 заяву свідка ОСОБА_5 від 24.06.2024 - не існував станом на момент розгляду справи господарським судом першої інстанції (05.02.2024), що виключає можливість долучення такого доказу до матеріалів справи та надання йому правової оцінки судом апеляційної інстанції.
Щодо клопотання про проведення експертизи, то колегія суддів відмовляє в задоволенні клопотання відповідача 2 про проведення експертизи з огляду на те, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для можливості встановлення всіх обставин справи та дозволяють суду вирішити питання, що входять до предмету доказування без призначення у справі відповідної судової експертизи, призначення якої зумовило б затягування судового процесу і призвело б до порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року стосовно права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку.
В судовому засіданні 25.06.2024 приймають участь представник позивача — ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта”- ліквідатор Рибкіна Н.В.  представник 2-го відповідача ОСОБА_1 - Онищенко Т.О. та представник третьої особи ТОВ “ДМД Констракшин” - Риженко Д.М., кожен з яких підтримав свою позицію по справі.
Головне управління Держгеокадастру та ТОВ “Нелора Ленд” своїх представників для участі в судовому засіданні не направили.
Всі ухвали суду у даній справі розміщені в Єдиному державному реєстрі судових рішень, що підтверджується даними вказаного Реєстру, який є відкритим, тобто загальнодоступні для ознайомлення.
Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Згідно з частиною 1 статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.12 статті 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін, або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що сторони належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, явка їх представників у судове засідання не визнавалась обов`язковою, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд заяви за відсутності представників відповідача у даному судовому засіданні.
Заслухавши в судовому засіданні доповідь судді-доповідача, розглянувши матеріали справи, доводи в обґрунтування апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст.269 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.
За твердженням позивача ТОВ “ТОК “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В. - він є власником земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 площею 3.0688га, розташованої на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2009, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Куліковською Т.В., за реєстраційним №1756, надалі ця земельна ділянка була витребувана з чужого незаконного володіння на користь ТОВ «ТОК «Південна бухта»  за рішенням Господарського суду Луганської області  від 10.07.2023 у справі №913/401/20(913/80/23).
Наявне право власності позивач підтверджує наступним:
15.02.2006 розпорядженням Бориспільської районної державної адміністрації Київської області №148 було затверджено «Проект землеустрою щодо зміни використання земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства громадянам на території Великоолександрівської сільської ради» та згідно п.7 Додатку до вказаного розпорядження земельна ділянка площею 3.0688 га  була відведена у власність ОСОБА_2 (порядковий номер в додатку №7).
27.02.2006 Бориспільським райвідділом земельних ресурсів на ім`я   ОСОБА_2 оформлено та видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ  №153190 площею 3.0688га з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, що зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів за право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі  за №010632300131.
09.03.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелком Б.О. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1668 договір купівлі-продажу земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_2 , в особі ОСОБА_3 (що діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. 01.03.2006 за реєстраційним №818), продав,  а ТОВ «Таврис», як покупець,  в особі ОСОБА_6 (що діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелком Б.О. 02.11.2005 за реєстраційним №7243), купив земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, площею 3.0688га, розташовану на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області. На підставі цього був виданий державний акт ЯГ №239846, який зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю та на право постійного користування землею,  договорів оренди землі від 20.03.2006  №01063230072.
Надалі ця земельна ділянка неодноразово відчужувалася, що підтверджується відповідним листом Головного управління Держгеокадастру у м. Києві та Київської області  №29-10-0.222-4527/2-23  від 17.05.2023.
21.09.2006 TOB «Центр архітектурного проектування об`єктів нерухомості та впорядкування землекористування» відчужило земельну ділянку ТОВ «ДМД Констракшин» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом  Куліковською Т.В за реєстраційним № 6338.
03.04.2007 згідно рішення Господарського суду міста Києва у справі №30/127 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 визнано за  ТОВ «ДМД Констракшин».
22.04.2009 TOB «ТОК «Південна бухта» придбало земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 у ТОВ «ДМД Констракшин» на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого  ПНКМНО ОСОБА_7  за реєстраційним №1576.
Право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 належить позивачу на підставі рішення Господарського суду Луганської області від 10.07.2023 у справі №913/401/20(913/80/23), яким задоволено позов ТОВ «ТОВ «Південна бухта» та витребувано у власність Товариства низку нерухомого майна, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, площею 3,0688 га, адреса: Київська  область, Бориспільський район, Великоолександріська с/рада, яка належить на праві власності ТОВ  «Мараморош Груп» (з 13.11.2020 назва змінена на ТОВ «Стрипа Агро»),  код ЄДРПОУ 43891331.
Таким чином, позивач TOB «ТОК «Південна Бухта» вважає себе добросовісним набувачем майна, оскільки за договором купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2009, посвідченим приватним нотаріусом  Куліковською Т.В. та зареєстрованим в реєстрі за №1576,  купив земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, право власності  продавця ТОВ «ДМД Констракшин» підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696495, висновком Управління земельних ресурсів у Бориспільському районі Головного управління земельних ресурсів у Київській області №17001 від 03.12.2007 та рішенням Господарського суду міста Києва від 03.04.2007  у справі №30/127.
Проте, позивач наполягає на тому, що його цивільне право порушене внаслідок створення «клона» вже існуючої земельної ділянки  та  реєстрацією права власності на неї  за іншою особою, що підтверджує наступним:
Згідно  відповіді  приватного нотаріуса Павелка Б.О.,  який посвідчував перший договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006, укладений між ОСОБА_2 та ТОВ «Таврис», оригінали документів, в тому числі й оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ№153190, був вилучений та знаходився в прокуратурі міста Києва  у кримінальній справі  №49-2008  за 2006 рік.
Згідно відповіді Прокуратури міста Києва від 15.12.2006, прокуратура передала оригінал Державного акту серії ЯГ№153190 на право власності на земельну ділянку - колишньому власнику земельної ділянки ОСОБА_2 , про що є копія його розписки від липня 2006р.   
ОСОБА_2 , в свою чергу, звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області  з позовною заявою, у якій зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 3.0688 га, яка розташована в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, на підставі Державного акту серії ЯГ№153190, однак, при його неодноразовому зверненні до відповідача - Київської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру», з вимогою надати відповідний витяг з бази даних автоматизованої системи ДЗК (по Київській області) йому відмовили, пояснюючи це тим, що право власності на земельну ділянку більше не належить ОСОБА_2 , оскільки були внесені зміни щодо запису інформації про власника належної йому земельної ділянки,  що на думку позивача  свідчить  про те, що він у 2007 році був офіційно повідомлений про те, що земельна ділянка вибула з його володіння.
13.04.2007 Бориспільського міськрайонного суду Київської області прийнято постанову у справі №2-а-242/07р, якою задоволено позов ОСОБА_2 , зобов`язано Бориспільське районне відділення Київської регіональної філії Державного Підприємства «Центр державного земельного кадастру» внести реєстраційні відомості до бази даних автоматизованої системи ДЗК (по Київський області) щодо земельної ділянки. 
У 2020 році ОСОБА_2 замовив розроблення технічної документації на підставі наявного у нього Державного акту серії ЯГ№153190 на право власності на земельну ділянку. При цьому, на переконання позивача означене стало можливим через незаконне отримання Державного акту ОСОБА_2 від органів прокуратури та використовуючи постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13 квітня 2007 року у справі №2-а-242/07р для реєстрації за собою спірної земельної ділянки. 
03.03.2021   ОСОБА_2  звернувся до відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області, внаслідок чого державним кадастровим реєстратором відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області Демещуком Ю.О. за результатами проведеної перевірки та у зв`язку з нібито виявленням технічної помилки, земельній ділянці з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 присвоєно новий кадастровий номер - 3220880905:06:009:0028 (протокол виправлення помилки від 03.03.2021, реєстраційний номер витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2021  НВ-3220076032021). 
Тобто, відбулася  реєстрація права власності на земельну ділянку з новим кадастровим номером за ОСОБА_2 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно при реєстрації права власності №249767945 від 25.03.2021.
Описані дії з земельною ділянкою відбувались незважаючи на  наявність обтяження на земельну ділянку, згідно ухвали Господарського суду Луганської області від 23.12.2020 у справі №913/401/20 та зареєстровані в реєстрі  29.12.2020.
03.03.2021 за заявою ОСОБА_2 . відділом у Бориспільскому районі ГУ Держгеокадастру у Київській області в Державному земельному кадастрі здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028; місце розташування: Київська область, Бориспільський район, Велькоолександрівська сільська рада; цільове призначення: 01.03 для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки: для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки: 3.0688;  інформація про власника земельної ділянки, прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_2 (витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-32220076032021 від  03.03.2021).
22.03.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власько Я.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028; площею 3.0688 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2320794332208, номер запису про право власності 41159848; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_2 (витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 25.03.2021 індексний №249767945).
23.04.2021 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. (зареєстровано в реєстрі за №343), ОСОБА_2 (Продавець) в особі представника ОСОБА_5 , продав, а ОСОБА_1 (Покупець) придбав земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028, площею 3.0688га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада. 
28.04.2023 висновком судового експерта №982/04/2023 встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3220880900:09:002:0028 та 3220880905:06:009:0028  площею 3.0688га кожна, відповідно Державного земельного кадастру мають тотожні (ідентичні) значення координат кутів зовнішніх меж, конфігурацію, проміри меж та площу, а отже  є тотожніми (ідентичними).
Позивач наполягає, що є добросовісним набувачем земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 та єдиним законнім її власником, а договір купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2021 посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. реєстровий №343, ніяких правових наслідків породжувати не може, оскільки предметом договору є земельна ділянка, якої фактично не існує, а тому реєстрація права власності на неіснуючу земельну ділянку за ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
Так, листом ГУ  Держгеокадастру у м. Києві та Київській області від 04.09.2023 №33-10-0.222-8069/2-23, позивача повідомлено, що згідно даних автоматизованої системи ведення Державного земельного кадастру земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028  має перетин з земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028. Протокол виправлення помилки від 03.03.2021  щодо зміни кадастрового номеру у Відділі відсутній.
З технічної документації із землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, яка виготовлена для попередніх власників вказаної земельної ділянки: ТОВ «Васагро», ТОВ «Таврис», ТОВ «Центрапоніуз», та яка додана ГУ Держгеокадастру у м.Києві та Київській області до листа від 04.09.2023 №33-10-0.222-8069/2-23, та технічну документацію із землеустрою ТОВ «Паралель -8» щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) чітко видно, що межі та розмірі земельних ділянок з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 та 3220880905:06:009:0028  повністю співпадають.           
Позивач вважає, що присвоєння нового кадастрового номеру вже існуючий земельній ділянці  з подальшим відображенням його у Державному земельному кадастрі та реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав за ОСОБА_2 є незаконним з огляду на  приписи ст. 19 Конституції України,  Закону України "Про Державний земельний кадастр" від 07.07.2011 №3613-VI (далі-Закон №3613-VI), Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень "  від 01.07.2004 №1952-ІУ (далі - Закон №1952-ІУ), постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру" від 17.10.2012  №1051 (далі - Порядок №1051).
Станом на 03.03.2021, згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №330902631 від 02.05.2023, право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028  було зареєстровано за ТОВ «Мараморош Груп» (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1334813632208; площа 3.0688 га; дата та час державної реєстрації: 04.11.2020). Також, в документі відображено наявність запису про обтяження (номер запису про обтяження: 39963933; дата та час державної реєстрації: 29.12.2020; на підставі ухвали Господарського суду Луганської області від 23.12.2020 у справі 913/401/20). І державний кадастровий реєстратор ОСОБА_8 не міг не бачити наявність права власності третьої особи на земельну ділянку та наявність обтяжень на неї.
Отже, новий кадастровий номер був незаконно присвоєний тій же земельній ділянці,  а тому протокол виправлення помилки державного кадастрового реєстратора відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області Демещука Ю.О. від 03.03.2021  є  незаконним.
Відділ у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області не мав права приймати до виконання постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.04.2007 у справі  №2-а-242/07р, оскільки вказаною постановою суд зобов`язав внести реєстраційні відомості зовсім іншу особу - Бориспільське районне відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру», яка 14.12.2015 припинила своє існування відповідно до постанови  Окружного адміністративного суду міста Києва у справі  №826/20629/15.
Таким чином, підсумовуючи наведене, позивач зазначає, що предметом спору є земельна ділянка, яка фактично багато років як вибула з володіння ОСОБА_2 та знаходилася у власності третіх осіб, при цьому ОСОБА_2 з моменту першого відчуження земельної ділянки (09.03.2006) з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 не оскаржував відчуження, не звертався до суду з позовами про визнання договорів недійсними та про витребування майна з чужого незаконного володіння, будь-які рішення та вироки судів з цього приводу - відсутні. Подвійна ж реєстрація права власності в Державному реєстрі речових прав на земельну ділянку, яка належить TOB «ТОК «Південна бухта»,  породжує юридичну невизначеність та ставить під сумнів наявне право власності на земельну ділянку у позивача. Саме існування іншого зареєстрованого кадастрового номеру та  реєстрація права власності на земельну ділянку за іншою особою, порушує право власності позивача. Проте, таке право власності  позивача на земельну ділянку не визнається ОСОБА_1 , який з цього приводу також звернувся до господарського суду із відповідною позовною заявою.
В свою чергу відповідач 2, фізична особа ОСОБА_1 з позовом TOB «ТОК «Південна бухта» не погоджується, а також не визнає за ним право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 (колишній кадастровий номер земельної ділянки 3220880900:09:002:0028) та зазначає наступне.
02.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до  відповідача ТОВ «Стрипа Агро» (ТОВ «Мараморош Груп»), треті особи які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ТОВ «ТОК «Південна бухта», ТОВ «Фарм-Сервіс ЛЛС» про витребування земельної ділянки, визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯД №696495, скасування державної реєстрації земельної ділянки, припинення речових прав та їх обтяжень, за якою відкрито провадження у справі №359/5215/23.
В той же час 03.08.2023 набрало законної сили рішення Господарського суду Луганської області від 10.07.2023 у справі №913/401/20 (913/80/23), яким задоволено позов ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта» та витребувано у власність Товариства  низку нерухомого майна, у тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, площею 3,0688 га, адреса: Київська  область, Бориспільський район, Великоолександріська с/рада, яка належить на праві власності ТОВ  «Мараморош Груп» (з 13.11.2020 назва змінена на ТОВ  «Стрипа Агро»),  код ЄДРПОУ 43891331.
Згаданим рішенням, між іншим, були скасовані заходи забезпечення позову у вигляді арешту на земельні ділянки, вжиті за ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.03.2023 у справі №913/401/20 (913/80/23) та звільнено з під арешту, зокрема, земельну ділянку кадастровий номер 3220880900:09:002:0028, площа (га): 3,0688, яка належить на праві власності ТОВ «Мараморош Груп» (з 13.11.2020 назва змінена на ТОВ «Стрипа Агро»), код ЄДРПОУ 43891331.
21.09.2023 державним реєстратором Миронівської міської ради Київської області Іванютою П.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1334813632208) за ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта», код ЄДРПОУ 35426784. 
Означене стало підставою для заміни первісного відповідача ТОВ «Стрипа Агро» в межах цивільної справи №359/5215/23 в провадженні Бориспільським міськрайсудом належним відповідачем - ТОВ «ТОК «Південна бухта» в особі арбітражного  керуючого  Рибкіної Н.В.
29.09.2023 Бориспільським міськрайсудом винесено ухвалу, якою з огляду на приписи ст.7 Кодексу України з процедур банкрутства,  цивільну справу №359/5215/23 передано для розгляду по суті до Господарського суду Луганської області, в провадженні якого перебуває справа  №913/401/20 про банкрутство боржника  ТОВ «ТОК «Південна бухта».
Стосовно набуття ОСОБА_1 права власності на спірну земельну ділянку, останній зазначає таке.
15.02.2006 Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області  видано розпорядження №148 «Про затвердження проекту землеустрою щодо зміни використання земельних ділянок з ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ведення особистого селянського господарства на території  В. Олександрівської сільської ради», відповідно до п.7 Додатку якого ОСОБА_2 отримав у власність для ведення особистого селянського господарства земельну ділянку площею  3,0688 га.
27.02.2006 Бориспільським районним відділом земельних ресурсів Бондаренку В.М.  оформлено Державний акт серії ЯГ№153190 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 площею 3,0688 га.
13.04.2007 Бориспільським міськрайонним судом у справі №2-а-242/07р. задоволено позов ОСОБА_2 до Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»,  визнано протиправними дії Бориспільського районного відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо внесення змін до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010632300131 від 27.02.2006; зобов`язано Бориспільське районне відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» внести реєстраційні відомості до бази даних автоматизованої системи ДЗК (по Київській області) щодо земельної ділянки площею 3,0688 га, яка розташована в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, та належить громадянину України ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯГ №153190.
17.12.2020 ТОВ «Паралель-8» на замовлення ОСОБА_2 розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в натурі (на місцевості).
03.03.2021 за зверненням ОСОБА_2 державним кадастровим реєстратором відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області Демещуком Ю.О. за результатами проведеної перевірки та у зв`язку з виявленням технічної помилки земельній ділянці 3220880900:09:002:0028 присвоєно новий кадастровий номер 3220880905:06:009:0028 (протокол виправлення помилки від 03.03.2021, реєстраційний номер витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2021  НВ-3220076032021).
Відділом у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в Державному земельному кадастрі здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 за власником - ОСОБА_2 
22.03.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власко Я.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028.
23.04.2021 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. (реєстровий №343), ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 , продав, а ОСОБА_1 придбав земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028.
У п. 6 згаданого Договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2021 Продавцем ( ОСОБА_2 ) було гарантовано, що на момент укладення договору земельна ділянка нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, прав на них у інших осіб немає, судового спору щодо неї немає, дублікат правовстановлюючого документу Продавцем не отримувався. Правочин вчинено на підставі вільного волевиявлення сторін, при повному розумінні його наслідків та відповідно до вимог чинного законодавства - у письмовій нотаріальній формі.
11.04.2023 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гаврилова О.В. листом №25/01-16 на письмовий запит ОСОБА_1 повідомила, що до пакету документів, з яких сформовано архів та який залишається у приватного нотаріуса, додано низку документів, на підставі яких вчинено вищевказану угоду від 23.04.2021, у тому числі оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.02.2006 серії ЯГ №153190.
Крім згаданого державного акту, документами, які підтверджували право власності Продавця на земельну ділянку, що була предметом цього договору були витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав від 22.03.2021 виданий державним реєстратором Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власко Я.В.; номер запису про право власності: 41159848; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2320794332208.
17.05.2021 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Харитонюк Ю.К. засвідчено заяву ОСОБА_2 (реєстровий №337), в якій останній зазначав, що земельну ділянку кадастровий номер 3220880905:06:009:0028 набув у приватну власність, що посвідчено Державним актом серії ЯГ №153190;  23.04.2021 продана ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В., та зареєстрований в реєстрі за №343, який від імені ОСОБА_2 укладено ОСОБА_5 на підставі нотаріальної довіреності від 14.07.2020 (зареєстровано в реєстрі довіреностей за №399), виданої ним особисто. З моменту набуття права власності на зазначену земельну ділянку відповідно до вимог чинного законодавства України, нікому іншому, окрім ОСОБА_1 , не продавав, будь-яких повноважень діяти від його імені щодо розпорядження належною мені на праві особистої приватної власності земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028, нікому, окрім ОСОБА_5 , не видавав.
Станом на травень 2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028  у відповідних державних реєстрах і установах була вже зареєстрована за власником ОСОБА_1 , а саме:
- відповідно до інформації з Державного земельного кадастру від 09.05.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 має: місце розташування: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада; цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки, гектарів: 3,0688, відомості про суб`єкта права власності на земельну ділянку, прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 , дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 23.04.2021; номер запису про право (в державному реєстрі прав): 41672478.
- відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 має площу: 3,0688 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2345437232208, номер запису про право власності 41672478; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_1 .
Таким чином, відповідач 2 вважає, що право приватної власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 (колишній кадастровий номер земельної ділянки 3220880900:09:002:0028) ним, - ОСОБА_1 набуто від первинного власника - ОСОБА_2 за його вільного волевиявлення, у встановленому законом порядку, на підставі належним чином оформлених та підтверджених речових прав Продавця цієї земельної ділянки.
В той же час, як стало відомо відповідачу 2, земельна ділянка з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028  впродовж 2006-2020 років неодноразово відчужувалася на підставі низки договорів купівлі-продажу, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №153190 на право власності на земельну ділянку площею 3,0688 га з кадастровим 3220880900:09:002:0028, виданий первісному власнику ОСОБА_2 був предметом шахрайського заволодіння сторонніми особами, описаними нижче.
Державний акт серії ЯГ №153190 було видано громадянину ОСОБА_3 на підставі пред`явленої ним довіреності, яка посвідчена 01.03.2006 приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. та зареєстрована в реєстрі за №818.
Вказану довіреність на ім`я ОСОБА_3 видано в порядку передоручення ОСОБА_4 , яка в свою чергу діяла нібито від імені ОСОБА_2 за довіреністю, посвідченою 28.02.2006 секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області  Бишовець М.М., що зареєстрована в реєстрі за №103.
12.03.2006 СВ Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області було порушено кримінальну справу №05-5000 за ч.2 ст.190 КК України  (в редакції 1960 року) за фактом шахрайського заволодіння у лютому 2006 року державними актами на землю громадян-мешканців Бориспільського району, у т.ч. й ОСОБА_2 . У ході розслідування, оригінали державних актів на земельні ділянки, у тому числі акт серії ЯГ №153190 від 27.02.2006, були вилучені працівниками міліції та зберігалися в матеріалах кримінальної справи.
27.07.2006 ОСОБА_2 , який у кримінальній справі мав статус потерпілого,  правоохоронними органами видано оригінал Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №153190 від 27.02.2006.
Таким чином, з дати фактичного оформлення Бориспільським райвідділом земельних ресурсів  державного акту від 27.02.2006 серії ЯГ №153190 та до моменту його повернення правоохоронними органами у розпорядження власника – ОСОБА_2 (липень 2006 року), останній не вчиняв, та об`єктивно не міг вчинити будь-яких дій на відчуження (продаж, міну, дарування, видачу довіреності) належної йому на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028.
У період з березня 2006 року по листопад 2020 року земельна ділянка з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 стала предметом низки цивільно-правових угод,  такі угоди були укладені за відсутності волевиявлення власника земельної ділянки - ОСОБА_2 та за відсутності належним чином оформлених повноважень представників, які діяли начебто від імені ОСОБА_2 .
Згідно листа приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Павелка Б.О №11/01-16 від 29.07.2021 ОСОБА_2 було отримано копії документів, які стали підставною для посвідчення від його імені договору купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 (площею 3,0688 га).
Зокрема це довіреність на ім`я ОСОБА_4 від 28.02.2006, видана начебто від імені ОСОБА_2 та посвідчена 28.02.2006 (зареєстрована в реєстрі за №103) секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області   ОСОБА_9 . Проте, як стверджує відповідач 2, ОСОБА_2 вказану довіреність від 28.02.2006 на ім`я ОСОБА_4 , -  не видавав.
Далі,  01.03.2006  приватним нотаріусом Науменко Л.Г. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №818 довіреність у порядку передоручення, відповідно до якої ОСОБА_4 , уповноважила ОСОБА_3 , УПРАВЛЯТИ, розпоряджатись в тому числі продати за ціну та на умовах йому відомих належну ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №153190, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області земельну ділянку, кадастровий номер 3220880900:09:002:0028, площею 3,0688 гектарів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області.
09.03.2006 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелком Б.О. посвідчено та зареєстровано в реєстрі за №1668 Договір купівлі-продажу земельної ділянки, відповідно до якого ОСОБА_2 (Продавцем) з однієї сторони, в особі ОСОБА_3 , що діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Науменко Л.Г. 01.03.2006  за №818, та ТОВ «Таврис» (Покупцем) договір купівлі продажу земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,0688га, з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, розташовану в адміністративних межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області для ведення підсобного сільського господарства.  
При цьому, на момент підписання договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006, існувала законодавча заборона на здійснення такого виду угод та відповідно угоди, укладені під час дії  цієї заборони, є недійсними з моменту їх укладення (посвідчення) (п.15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу, Закон України «Про внесення зміни до Земельного кодексу України»  від 09.02.2006  №3415- IV,  який набрав чинності з 02.03.2006.).
Надалі відбулася низка інших цивільно-правових угод із спірною земельною ділянкою, внаслідок яких відбувалася неодноразова  зміна її власників:        
- 22.04.2009 між  ТОВ  «ДМД Констракшин» (Продавець)  та  ТОВ  «ТОК «Південна бухта» (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Куликовською Т.В.  (рєстровий  №1576).
- 31.08.2017 між  ТОВ «ТОК «Південна бухта» (Продавець)  та ТОВ «Шаян Груп» (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим  номером 3220880900:09:002:0028, що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Діленян ЛО.Р. (реєстровий  №1611).
- 04.11.2020  між ТОВ «Шаян Груп» (Продавець) та ТОВ «Мараморош Груп» («Стрипа — Агро») (Покупець) укладено Договір купівлі-продажу земельної ділянки з кадастровим  номером 3220880900:09:002:0028, який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колесник О.О. та зареєстровано за №5377.
10.07.2023 рішенням Господарського суду Луганської області у справі №913/401/20 (913/80/23) витребувано у власність ТОВ «ТОК «Південна бухта», зокрема, земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028.
 Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру від 09.10.2023 та Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 28.09.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 з цільовим призначенням 01.04 Для ведення підсобного сільського господарства, категорія земель: Землі сільськогосподарського призначення; вид використання: Для ведення підсобного сільського господарства; форма власності Приватна; площа земельної ділянки 3,0688 га; місце розташування: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада; зареєстрована за:  ТОВ «ТОК «Південна бухта»; код ЄДРПОУ 35426784 від 08.08.2023; номер запису - 51825239.
За інформацією ГУ Держгеокадастру у м.Києві та Київській області від 14.03.2023 відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 були перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру із власником - ТОВ «Туристично-оздоровчий комплекс «Південна бухта» (державний акт серії ЯД №696495 від 20.11.2006).
Наявність Книг записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі, в яких здійснювалась реєстрація державних актів на право власності на земельні ділянки за 2006 рік на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, в архіві не виявлено, другого примірника державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696495 від 20.11.2006 в архіві не виявлено. Жодних документів, які б підтверджували правомірність формування земельної ділянки, на яку у подальшому видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯД №696495 від 20.11.2006  не має.
Таким чином, підсумовуючи наведене, у період з 09.03.2006 по 04.11.2020 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028  вибула з власності   ОСОБА_2 поза його волею та стала об`єктом низки цивільно-правових угод, через що новий власник ОСОБА_1 11.05.2021 звернувся до органів поліції із заявою про вчинення кримінального правопорушення за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами його земельною ділянкою. 
12.05.2021 Бориспільським районним управлінням поліції Головного управління Національної поліції в Київській області за заявою ОСОБА_1 зареєстроване кримінальне провадження №12021111100000382  за ч.2 ст.190 КК України за фактом шахрайського заволодіння невстановленими особами земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 площею 3,0688 га, яка розташована за адресою: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада.
Також ОСОБА_1 в порядку ст. 7-1 Закону України «Про судову експертизу» звернувся до судового експерту ТОВ «Експертно-дослідна служба України», яким проведено земельно-технічну експертизу, та за висновком експерта №982/04/2023 від 28.04.2023,  встановлено, що земельні ділянки з кадастровими номерами 3220880900:09:002:0028 та 3220880905:06:009:0028 площею 3,0688 га кожна відповідно Державного земельного кадастру мають тотожні (ідентичні) значення координат кутів зовнішніх меж, конфігурацію, проміри меж та площу, а отже є тотожними (ідентичними)».
Твердження про правомірне набуття ТОВ «ТОК «Південна бухта» у власність земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 (нинішній кадастровий номер земельної ділянки 3220880905:06:009:0028) ОСОБА_1 вважає помилковим; адже право власності на спірну земельну ділянку набуте саме ним, ОСОБА_1 , у встановленому законом порядку від його першого власника - ОСОБА_2 , яке останній не передавав нікому іншому, окрім ОСОБА_1 . Тож у позивача не виникло права власності на спірну земельну ділянку з огляду на те, що Договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006 зареєстрований в реєстрі за №1668, який вчинено від імені первісного власника ОСОБА_2 на підставі довіреностей від 28.02.2006 та від 01.03.2006  є недійсним і не створює будь-яких наслідків окрім тих, що пов`язані із його недійсністю, отже всі наступні правочини щодо спірної земельної ділянки також є недійсними.
Так довіреність від 28.02.2006 від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 на представництво його інтересів під час укладення цивільно-правових угод щодо земельної ділянки, право власності на яку підтверджувалось Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №153190,  - є нікчемною,  з огляду на її невідповідність чинним на той час нормативним актам. Напис зроблений секретарем виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бишовець М.М. посвідчує лише справжність підпису ОСОБА_2 , але відсутні підстави вважати, що вказана довіреність від імені ОСОБА_2 є нотаріально посвідченою. Отже і наступна довіреність від 01.03.2006, яка зареєстрована в реєстрі за №818, видана вже від імені ОСОБА_4 в порядку передоручення на ім`я ОСОБА_3 , щодо вчинення дій від імені ОСОБА_2 ,  підписана не уповноваженою особою - ОСОБА_4 , а отже є недійсною.
Оскільки ОСОБА_3 не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності та   ОСОБА_2 не мав наміру відчужувати належну йому земельну ділянку, більш того ані ОСОБА_4 , ані ОСОБА_3 не уповноважувалися ОСОБА_2 на укладення правочину щодо належної йому земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028,  укладена 09.03.2006 угода купівлі-продажу земельної ділянки, яка посвідчена приватним нотаріусом Павелком Б.О. та зареєстрована в реєстрі за №1668, є недійсною, оскільки в ній відсутній легітимний підпис власника нерухомого майна або належним чином уповноваженого представника, а вчинення вказаної угоди не відповідало внутрішній волі власника земельної ділянки, який не збирався вчиняти вказаний правочин.
Отже, набуття позивачем статусу добросовісного набувача спірного майна, що на його думку підтверджується існуючим ланцюгом укладених цивільно-правових угод, які супроводжували перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером  3220880900:09:002:0028 від  первісного власника   ОСОБА_2 до низки суб`єктів господарювання є неправомірним, оскільки ліквідація ланцюга попередніх власників майна,  наявність судових спорів щодо спірного майна та низки кримінальних проваджень  вказує на наявність протиправного наміру на заволодіння земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 поза волею ОСОБА_2 та свідчить скоріш про недобросовісність нинішнього володільця земельною ділянкою - ТОВ «ТОК «Південна бухта».
Тож, на думку відповідача 2, постановою Бориспільского міськрайсуду Київської області  від  13.04.2007 у справі №2-а-242/07р підтверджується право власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку, адже саме цією постановою визнано протиправними дії Бориспільського районного відділення Київської регіональної філії ДП «Центру державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», щодо внесення змін до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування  землею, договорів оренди землі за №010632300131 від 27.02.2006; зобов`язано Бориспільське районне відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» внести реєстраційні відомості до бази даних автоматизованої системи ДЗК (по Київській області) щодо земельної ділянки площею 3,0688га, яка розташована в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області та належить громадянину України ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯГ №153190
Зазначене судове рішення підлягає виконанню в силу ст.129-1 Конституції України.
Доводи позивача щодо неправомірного звернення ОСОБА_2 до державного кадастрового реєстратора відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області з метою внесення відповідних даних про належну йому земельну ділянку до Державного земельного кадастру відповідач 2 вважає  безпідставними, оскільки на момент звернення ОСОБА_10 мав повний пакет належних документів (розпорядження Бориспільської райдержадміністрації від 15.02.2006 №148, оригінал Державного акту серії ЯГ №153190; технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки; рішення (постанову) Бориспільського міськрайонного суду від 13.04.2007),  які відповідно до ч. 4 ст. 9, ч. 5 ст. 37, VII Розділу Закону України «Про  Державний земельний кадастр» були необхідні для внесення  відомостей до Державного земельного кадастру, та відповідно у державного кадастрового реєстратора Демещука Ю.О. були наявні підстави, передбачені ст. 37 «Про Державний земельний кадастр» для виправлення технічної помилки у вигляді дублювання кадастрового номеру та відсутні визначені ч.6 ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр» підстави для відмови у проведенні цих реєстраційних дій.
У листі-роз`ясненні Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від  07.12.2020 за №22-28-0.211-12902/2-20 адресованому до Головних управлінь Держгеокадастру в областях і м.Києві, який був чинний на момент вчинення державним кадастровим реєстратором Демещуком Ю.О. оспорюваних позивачем реєстраційних дій,  у зазначено, що відповідно до ч.6 ст.24 Закону «Про Державний земельний кадастр» , пункту 111 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 №1051, знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини (так звана «накладка») є підставою для відмови у здійсненні державної земельної ділянки. Водночас, програмне забезпечення, що використовується для ведення Державного земельного кадастру, таку реєстрацію дозволяє. Існує практика як відмов державних реєстраторів у державній реєстрації в описаних випадках, так і проведення такої реєстрації. Державним кадастровим реєстраторам слід приймати рішення з урахуванням причин, які обумовлюють «знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини.
Головне управління Держгеокадастру  у м.Києві та Київській області, як відповідач 1, зі свого боку стосовно обставин даної справи зазначило, що 23.12.2020 від ОСОБА_2 до Державного кадастрового реєстратора надійшло повідомлення про виявлення технічної помилки фізичної або юридичною особою за №ЗВ-9201297882020, а саме: Відомості про суміжників; Відомості про категорію та цільове призначення земельної ділянки; Відомості про склад угідь; Відомості про форму власності на земельну ділянку; Відомості про власників (користувачів).
30.12.2020 Державним кадастровим реєстратором Відділу у Броварському районі Головного управління Держгеокдастру у Київській області Пугач Л.А. розглянуто вказане вище повідомлення та надано відмову у виправленні помилок у зв`язку з невиявленими відповідних технічних помилок у таких документах.
На замовлення ОСОБА_2 землевпорядною організацією ТОВ «Паралель-8» було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), яка перебуває у його власності на підставі якої Державним кадастровим реєстратором Відділу у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру в Київській області Демещуком Ю.О. 03.03.2021 зареєстровано земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028.
Відповідно до п.140 Порядку№1051 повідомлення про виявлення технічних помилок обліковуються шляхом їх реєстрації у Державному земельному кадастрі з присвоєнням їм реєстраційного номера, фіксацією дати їх реєстрації та створенням їх електронних копій за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру..
Інформація стосовно повідомлення ОСОБА_2 про виявлення технічної помилки №ЗВ-9702531042021 та протоколу виправлення помилки від 03.03.2021 щодо дублювання кадастрового номеру 3220880900:09:002:0028 в Державному земельному кадастрі відсутня.  (листи Держгеокадастру №33-28-0.215-11054/2-28 від 06.10.2023 та №29-10-0.222-2090/2-23 від 14.03.2023). 
Тож інформація про земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 була внесена в Державний земельний кадастр 03.03.2021 не на підставі протоколу про виправлення помилки, а на підставі заяви гр. ОСОБА_2 про державну реєстрацію земельної ділянки.
В подальшому державним кадастровим реєстратором Демещуком Ю.О. на підставі заяви гр. ОСОБА_2 про державну реєстрацію земельної ділянки від 03.03.2021 №ЗВ-9702531042021 та технічної документації із землеустрою здійснено реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 3220880905:06009:0028. Земельна ділянка зареєстрована не в результаті зміни іншого кадастрового номеру, не в результаті технічної помилки, а в результаті подання заяви та технічної документації із землеустрою щодо відновлення меж земельної ділянки на місцевості.
Зареєстрована нова земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028, взагалі не пов`язана із земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, а є фактично накладкою (задвоєнням кадастрового номеру) - присвоєнням нового кадастрового номеру вже існуючий земельній ділянці зі своїм кадастровим номером. Підставою реєстрації відомостей про земельну ділянку є не протокол виправлення технічної помилки, не правовстановлюючий документ, а є технічна документація із землеустрою.
Відомості про земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 площею 3.0688га (яка належить Позивачу та зареєстрована у 2006 році) перенесені з Державного реєстру земель до Державного земельного кадастру в автоматизованому порядку та  до цього часу не змінені. Тобто, Державний кадастровий реєстратор ОСОБА_8 03.03.2021 не вносив зміни згідно протоколу виправлення помилки до існуючої земельної ділянки, а зареєстрував «накладку», допустив задвоєння кадастрових номерів на одній земельній ділянці, тобто згенерував новий кадастровий номер вже існуючій земельній ділянці з даними про нового власника (фактично легалізував одночасне існування двох власників на один об`єкт нерухомого майна).
Згідно даних інформаційних довідок №354037954 від 12.11.2023 та №354038965 від 12.11.2023, земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028, площею 3.0688га, зареєстрована одночасно під різними реєстраційними номерами об`єкту нерухомого майна -  як за ОСОБА_2 , так і за ОСОБА_1 , що є суттєвим порушенням.
Додатково Держгеокадастр листом від 06.10.2023 №33-28-0.215-11054/2-28 повідомляє, що Державний кадастровий реєстратор ОСОБА_8 звільнений із займаної посади 06.08.2021 на підставі наказу Головного управління від 06.08.2021 №466к, а також ОСОБА_8 був визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.1 ст.362 КК України, а саме за несанкціоноване внесення відомостей до Державного земельного кадастру, що підтверджується вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 16.01.2023 у справі №359/6528/21.
Господарський суд, приймаючи оскаржуване рішення, яким відмовив в задоволенні позовних вимог, мотивував свій висновок тим, що у позивача не виникло права власності на спірний об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, а тому не було порушено його право власності на це майно, що є підставою для висновку про відмову у задоволенні вимог, заявлених на захист цього права на підставі ст. 392 ЦК України. При цьому оскільки відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові суд не здійснював оцінку обраного позивачем способу захисту та правову оцінку по суті спору.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема визнання права.
Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
За положеннями ст. 392 ЦК України позов про визнання права власності може бути пред`явлено, а саме: якщо особа є власником майна, але її право оспорюється або не визнається іншою особою; якщо особа втратила документ, який засвідчує його право власності.
Позов про визнання права власності спрямований на усунення перешкод у здійсненні власником свого права і виключення домагань на належне власнику майно за допомогою підтвердження у судовому порядку факту приналежності йому спірного майна на праві власності. Передумовою для застосування ст. 392 ЦК України щодо визнання права власності є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права.
Захист права власності шляхом його визнання у судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов, а саме: підтвердження у судовому порядку своїх прав на майно, шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах; вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.
Вирішуючи спір про визнання права власності на підставі ст.392 ЦК України, необхідно враховувати, що за змістом цієї норми судове рішення не породжує право власності, а лише підтверджує наявне у позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює його (такі правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 22.05.2018 у справі №923/1283/16).
Визнання в судовому порядку права власності на річ за загальним правилом, встановленим ст.392 ЦК України, є способом захисту наявного цивільного права, а не підставою для його виникнення.
Таким чином, передумовами та матеріальними підставами для захисту права власності за статтею 392 ЦК України у судовому порядку є наявність підтвердженого належними доказами права власності особи щодо майна, право власності на яке оспорюється або не визнається іншою особою, а також підтверджене належними доказами порушення (невизнання або оспорювання) цього права на спірне майно, оскільки підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності відповідно до статті 392 ЦК України є саме оспорення або невизнання існуючого права, а не намір набути таке право за рішенням суду.
Позивачем за таким позовом може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку з наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Відповідачем у позові про визнання права власності виступає будь-яка особа, яка сумнівається в належності майна позивачеві, або не визнає за ним права здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження таким майном, або має власний інтерес у межах існуючих правовідносин (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 02.05.2018  у справі №914/904/17, від 27.06.2018 у справі №904/8186/17, від 11.04.2019 у справі №910/8880/18 та Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі №916/1608/18, від 14.12.2021 у справі №344/16879/15-ц).
У справі №916/1608/18 Велика Палата Верховного Суду, зокрема вказала, що звернення до суду з позовом про визнання права власності з метою отримання рішення суду як правовстановлюючого документа (крім випадків, передбачених статтею 344, частинами 3 та 5 статті 376 Цивільного кодексу України) та подальшої державної реєстрації права власності на підставі такого рішення не є законним (правомірним) способом захисту права та охоронюваного законом інтересу.
Також, у правових висновках, викладених у постанові Верховного Суду від 10.01.2023 у справі №199/6456/21, між іншим зазначено про те, що можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільним кодексом України передбачено лише у ст. ст. 335, 376 цього Кодексу. У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав (частина 1 статті 328 Цивільного кодексу України).
При цьому відповідно до ч. 5 ст. 11 ЦК України цивільні права і обов`язки можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. Можливість виникнення права власності за рішенням суду Цивільний кодекс України передбачає лише у статтях 335 (набуття права власності на безхазяйну річ) і 376 (самочинне будівництво). У всіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав (правові висновки викладені у постановах Верховного Суду від 02.05.2018 у справі №914/904/17, від 25.07.2023 у справі №914/1890/22).
Отже, позивачем у позові про визнання права власності є власник - особа, яка має право власності на майно (тобто вже стала його власником, а не намагається ним стати через пред`явлення позову).
Відповідно до положень ст. 328 ЦК України набуття права власності - це певний юридичний механізм, з яким закон пов`язує виникнення в особи суб`єктивного права власності на певні об`єкти, тому суд при вирішенні спору про право власності повинен встановити, з яких саме передбачених законом підстав, у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт та чи підлягає це право захисту в порядку, визначеному статтею 392 Цивільного кодексу України (аналогічні правові висновки викладено у постановах Верховного Суду від 27.11.2018 у справі №908/236/18, від 08.04.2021 року у справі №5023/5383/12, від 14.07.2022 у справі №3/5025/1379/12 (924/681/21).
Ключовим при застосуванні ст. 392 ЦК України є встановлення з яких саме передбачених законом підстав та у який передбачений законом спосіб позивач набув право власності на спірний об`єкт і чи підлягає це право захисту.
Предметом спору у даній справі, зокрема, є  визнання за позивачем права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028. В той же час, матеріалами справи підтверджується, що земельна ділянка з кадастровими номерами 3220880900:09:002:0028 та 3220880905:06:009:0028 - є той же самою земельною ділянкою, і це не заперечується сторонами.
У позовній заяві позивач посилається на те, що набув право власності на земельну ділянку у зв`язку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 22.04.2009, посвідченого ПНКМНО ОСОБА_7  за реєстраційним №1756, за яким TOB «ТОК «Південна бухта» придбало  зазначену земельну ділянку у ТОВ «ДМД Констракшин», та на підставі рішення Господарського суду Луганської області від 10.07.2023  у справі №913/401/20 (913/80/23).
Відповідач ф.о. ОСОБА_1 наполягає, що право власності на зазначену земельну ділянку (нинішній кадастровий номер земельної ділянки 3220880905:06:009:0028) він набув  у встановленому законом порядку від його першого власника - ОСОБА_2 , яке останній не передавав нікому іншому, окрім ОСОБА_1 , що підтверджується наявними у справі матеріалами та встановленими судом обставинами.
Досліджуючи ланцюг надбання права власності позивачем на спірну земельну ділянку. колегія суддів зазначає таке.
По-перше, як на підставу права власності на спірну земельну ділянку TOB «ТОК «Південна бухта» посилається на рішення Господарського суду Луганської області від 10.07.2023 у справі №913/401/20 (913/80/23) (законної сили набрало 03.08.2023), при цьому, на момент прийняття згаданого рішення ліквідатор ТОВ «ТОК «Південна бухта» Рибкіна Н.В. не повідомила Господарський суд Луганської області про наявність іншого судового спору щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 в зв`язку з відкритим провадженням 05.06.2023 у справі №359/5215/23 Бориспільським міськрайонним судом за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Стрипа Агро» (ТОВ «Мараморош Груп»),  де ТОВ «ТОК «Південна бухта» спочатку було залучено в якості третьої особи по справі, проте згодом набуло статусу відповідача.
Так, рішенням Господарського суду Луганської області від 10.07.2023 у справі №913/401/20(913/80/23) було задоволено позов та витребувано у власність ТОВ «ТОК «Південна бухта» зокрема земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, від ТОВ «Стрипа Агро» (колишнє ТОВ «Мараморош Груп»); скасовано заходи забезпечення позову у вигляді арешту на земельні ділянки, вжиті за ухвалою Господарського суду Луганської області від 27.03.2023 у справі №913/401/20(913/80/23) та звільнено з під арешту в тому числі земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1334813632208). При цьому зазначено, що заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили, - тобто до 03.11.2023.
Проте, вже 08.08.2023 ТОВ «ТОК «Південна бухта» подано державному реєстратору Миронівської міської ради Київської області ОСОБА_11 заяву з реєстраційним номером 56535517 для здійснення державної реєстрації на підставі рішення Господарського суду Луганської області від 10.07.2023 у справі №913/401/20(913/80/23) за товариством земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028.
21.09.2023 державним реєстратором Іванютою П.С. прийнято рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1334813632208) за ТОВ «ТОК «Південна бухта», що стало підставою для заміни первісного відповідача належним відповідачем у цивільній справі №359/5215/23, визнання недійсним державного акту та передання цивільної справи №359/5215/23 до Господарського суду Луганської області в провадженні якого перебуває справа №913/401/20 про банкрутство ТОВ «ТОК «Південна бухта» (ухвала Бориспільського міськрайсуду від 29.09.2023).
Таким чином, означене свідчить, що на момент подачі 13.09.2023 до Господарського суду Луганської області позову ТОВ «ТОК «Південна бухта» ще не будучи власником спірної земельної ділянки було обізнано з обставинами отримання ОСОБА_2 земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 і всіх укладених із спірною земельною ділянкою цивільно-правових угод, починаючи з березня 2006 року по листопад 2020 року. Крім того, ТОВ «ТОК «Південна бухта» не скористалося процесуальними повноваженнями, визначеними ст. 48 ГПК України, щодо залучення ОСОБА_1 в якості співвідповідача до розгляду у справі за №913/401/20(913/80/23).
По-друге, на підставі розпорядження Бориспільської РДА від 15.02.2006 №148 земельна ділянка площею 3.0688га  була відведена у власність ОСОБА_2 , в зв`язку з чим 27.02.2006 Бориспільським райвідділом земельних ресурсів на ім`я ОСОБА_2 оформлено відповідний Державний акт серії ЯГ №153190 на право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028.
09.03.2006 ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 (діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. 01.03.2006 за реєстраційним №818) нібито продав ТОВ «Таврис», в особі ОСОБА_6 (діяв на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелком Б.О. 02.11.2005 за реєстраційним №7243) земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 на підставі договір купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Павелком Б.О. та зареєстровано в реєстрі за №1668.
Проте, оригінал Державного акту серії ЯГ №153190 від 27.02.2006  на право власності на земельну ділянку площею 3,0688га з кадастровим 3220880900:09:002:0028 ОСОБА_2 отримано так і не було у зв`язку із шахрайськими діями сторонніх осіб, його було видано іншим особам,  з огляду на що 12.03.2006 СВ Бориспільського МРВ ГУ МВС України в Київській області було порушено кримінальну справу №05-5000 за ч.2 ст.190 КК України  (в редакції 1960 року) за фактом шахрайського заволодіння у лютому 2006 року державними актами на землю громадян-мешканців Бориспільського району, у тому числі й ОСОБА_2 .
В зв`язку з означеним оригінал Державного акту серії ЯГ№153190 вилучався з нотаріального архіву Київського міського нотаріального округу Павелко Б.О. прокуратурою міста Києва в зв`язку з провадженням кримінальній справі №49-2008 за 2006 рік, проте пізніше був повернутий саме власнику ОСОБА_2 , а саме — 27.07.2006.
Отже, зазначене свідчить, що з дати фактичного оформлення Бориспільським райвідділом земельних ресурсів  державного акту  від 27.02.2006 серії ЯГ №153190 та до моменту його повернення правоохоронними органами у розпорядження власника - ОСОБА_2 (27.07.2006), останній об`єктивно не міг вчинити будь-яких дій на відчуження (продаж, міну, дарування, видачу довіреності) належної йому на праві власності земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028.
В результаті того, що державний акт серії ЯГ №153190 від 27.02.2006 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 не знаходився у її власника ОСОБА_2 ,  земельна ділянка стала предметом низки цивільно-правових угод, які були укладені за відсутності волевиявлення її власника та за відсутності належним чином оформлених повноважень представників, які начебто діяли від імені ОСОБА_2 .
Так, довіреність видана начебто від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 від 28.02.2006 та посвідчена 28.02.2006 (зареєстрована в реєстрі за №103) секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області  Бишовець М.М., стала підставою оформлення іншої довіреності у порядку передоручення, посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Науменко Л.Г. від 01.03.2006 та зареєстровано в реєстрі за №818, відповідно до якої ОСОБА_4 уповноважила ОСОБА_3 :« управляти, розпоряджатись, в тому числі продати за ціну та на умовах йому відомих належну ОСОБА_2 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №153190, виданого Бориспільською районною державною адміністрацією Київської області земельну ділянку, кадастровий номер 3220880900:09:002:0028, площею 3,0688гектарів для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області».
Досліджуючи зазначені довіреності в якості доказів передачі гр. ОСОБА_2 частини своїх справ на розпорядження своїм майном, в тому числі спірною земельною ділянкою, колегія суддів зазначає, що форма довіреності повинна відповідати формі, в якій відповідно до закону має вчинятися правочин (ч.1 ст.245 ЦК України в редакції, що була чинною на той час).
Зважаючи на те, що довіреність від 28.02.2006 реєстровий №103, була видана на вчинення  правочинів з нерухомим майном, - вона підлягала нотаріальному посвідченню.
Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису (ч.2 ст.209 ЦК України).
Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 25.08.1994 №25/5, встановлено, що нотаріальне посвідчення заповітів та доручень, засвідчення вірності копій документів і виписок з них, справжності підпису на документах здійснюються шляхом вчинення посвідчувальних написів на відповідних документах, які підписуються посадовою особою виконавчого комітету з прикладенням гербової печатки виконавчого комітету Ради народних депутатів. Для вчинення посвідчувальних написів можуть застосовуватися штампи з текстом відповідного напису (п. 18 Розділу І Інструкції). Зокрема, додаток №8 до вказаної Інструкції передбачає форму та зміст посвідчувального напису на дорученні, виданому громадянином. Дана форма передбачає зазначення дати посвідчення, прізвища, ім`я, по батькові та посади особи, яка посвідчує доручення, саме підтвердження про посвідчення, а також зазначення ким підписано доручення, встановлення особи, яка його підписала та перевірку дієздатності. 
Посвідчення угод (договорів, заповітів, доручення та інше) та засвідчення справжності підпису на документах є різними нотаріальними діями (ст.ст. 34, 35, 36 Закону України «Про нотаріат», в редакції, чинній на час оформлення вказаної довіреності).
Посадова особа виконавчого комітету, засвідчуючи справжність підпису, не посвідчує факти, викладені у документі, а лише підтверджує, що підпис зроблено певною особою (п.70 Глава 5 Розділу ІІІ Інструкції).
Аналогічна позиція щодо тлумачення норм Закону України «Про нотаріат»" в сукупності з вимогами Інструкції про те, що посвідчення угод (договорів, заповітів, доручення тощо) та засвідчення справжності підпису на документах є різними нотаріальними діями знайшла своє відображення у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 07.02.2024 у справі №359/8259/20.
Таким чином, наявний на довіреності від 28.02.2006 реєстровий №103 напис вказує на те, що секретарем виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Бишовець М.М. посвідчено лише справжність підпису ОСОБА_2 , зробленого в її присутності, що в свою чергу свідчить про те, що підписання ОСОБА_4 довіреності на ім`я ОСОБА_3 у порядку передоручення від 01.03.2006, - є недійсним в силу нікчемності довіреності  на підставі якої вчинялося таке передоручення. Такого висновку дійшов в оскаржуваному рішенні господарський суд і з яким погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.
Крім того, за інформацією Пристоличної сільради від 26.04.2023 №02-14/699 в архіві виконавчого комітету сільради відсутні документи щодо посвідчення 28.02.2006 секретарем Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Бишовець М.М. довіреності (реєстр №103) від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_2 наполягає на тому, що будь-яких довіреностей на ім`я ОСОБА_4 не видавав, про що зокрема свідчить і його звернення у 2006 році до правоохоронних органів.
Також першої інстанції взяв до уваги висновок спеціаліста ТОВ «Український центр експертизи та оцінки» від 13.12.2023 №320/12.2023 щодо довіреності від 28.02.2006  від імені ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 , посвідченої секретарем Виконкому Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області Бишовець М.М., яким визначено ознаки, що свідчать про ймовірність внесення змін у первинний зміст тексту довіреності від 28.02.2006 шляхом додрукування тексту в нижній його частині: «з правом передоручення».
Наявність відповідної кваліфікації у спеціаліста ОСОБА_12 підтверджена свідоцтвом від 14.05.2005 про присвоєння кваліфікації судового експерта. Відсутність ОСОБА_12 в Реєстрі атестованих судових експертів, не позбавляє його кваліфікації та відповідно права з підготовки висновків саме в якості спеціаліста та врахування його судом відповідно до ст.73 ГПК України в якості письмового доказу.
Аналогічна правова позиція щодо можливості проведення досліджень в якості спеціаліста особами, які відсутні у відповідному реєстрі судових експертів викладена у постанові від 07.11.2017 Вищого адміністративного суду України у справі №К/9991/54050/12.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що зазначений висновок ставить під сумнів обсяг наданих повноважень від ОСОБА_2 на ім`я ОСОБА_4 у довіреності від 28.02.2006 №103.
Згідно з вимогами ч.2 ст.240 ЦК України представник, який передав своє повноваження іншій особі, повинен повідомити про це особу, яку він представляє, та надати їй необхідні відомості про особу, якій передані відповідні повноваження (замісника). Невиконання цього обов`язку покладає на особу, яка передала повноваження, відповідальність за дії замісника як за свої власні.
За правилами ст.241 ЦК України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Згідно пункту 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Вирішуючи питання про наявність чи відсутність в учасника правочину волевиявлення на його вчинення, суду необхідно виходити з ретельного дослідження наявних у справі доказів як кожного окремо, так і їх в сукупності. Зокрема, у разі вчинення правочину представником, суду необхідно з`ясувати, чи був наділений представник його довірителем повноваженнями на вчинення правочину, чи діяв він у межах наданих йому повноважень, а якщо ні, то чи схвалив в подальшому довіритель укладений представником в його інтересах правочин.
Отже, вказані норми цивільного права свідчать про те, що правочин може бути визнано недійсним, якщо волевиявлення учасника правочину не є вільним, не відповідає його внутрішній волі. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обтрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача.
Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів констатує, що надавши передоручення на ім`я ОСОБА_3 , на підставі довіреності, яка була нікчемною, будь-якого повідомлення довірителю ( ОСОБА_2 ) повірена ОСОБА_4 не надавала. Про те, що ОСОБА_3 був уповноважений на вчинення від імені ОСОБА_2 юридично значимих дій, останній також обізнаний не був та будь-якого схвалення вчиненого ОСОБА_3 09.03.2006 правочину щодо реалізації земельної ділянки не надавав,  що  суперечить приписам ст.ст.  240-241 Цивільного кодексу України. 
По-третє, зважаючи на те, що довіреність від 28.02.2006 від імені ОСОБА_2 , на уповноваження ОСОБА_4 представляти його інтереси під час укладення цивільно-правових угод щодо земельної ділянки, право власності на яку підтверджувалось Державним актом серії ЯГ №153190, є нікчемною, а довіреність від 01.03.2006 на ім`я ОСОБА_3 , щодо вчинення дій від імені ОСОБА_2 , підписана не уповноваженою особою - ОСОБА_4 , є недійсною, ОСОБА_3 , не маючи належних прав та повноважень, діючи на підставі недійсної довіреності, отримав у відділі земельних ресурсів оригінал Державного акту серії ЯГ №153190 на право власності ОСОБА_2 , на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, що надало ОСОБА_3 можливість у подальшому без відому та згоди (волевиявлення) на це дійсного власника земельної ділянки - ОСОБА_2 , відчужити її на користь ТОВ «Таврис».
Частинами 1-3 ст.319 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.
Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених ч.2 ст.353 цього Кодексу.
Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України саме власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею.
Відповідно до вимог ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації.
У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (ч.1 ст.220 ЦК України).
Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України є підставою недійсності правочину. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності (ст.203 Цивільного кодексу України).
Натомість ОСОБА_3 , який виступав від імені ОСОБА_2 у порядку передоручення при укладенні 09.03.2006 договору купівлі-продажу земельної ділянки, - не мав необхідного обсягу цивільної дієздатності.
А ОСОБА_2 , не мав наміру відчужувати належну йому земельну ділянку, ані ОСОБА_13 ані ОСОБА_3 не уповноважувалися ОСОБА_2 на укладення правочину щодо належної йому земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, укладена 09.03.2006 угода купівлі-продажу земельної ділянки є недійсною, оскільки в ній відсутній легітимний підпис власника нерухомого майна або належним чином уповноваженого представника, а вчинення вказаної угоди не відповідало внутрішній волі власника земельної ділянки, який не збирався вчиняти вказаний правочин.
Правочин є нікчемним, якщо його недійсність встановлена законом. У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається, тому сторони не вправі вимагати одна від одної його виконання (ч.2 ст.215 ЦК України).
Правочин є нікчемним з моменту його вчинення незалежно від пред`явлення позову про визнання його недійсним і бажання сторін. Бажання сторін про визнання його дійсним до уваги не беруться, оскільки такий правочин суперечить нормам закону. 
Нікчемний правочин не породжує правових наслідків, притаманних правочинам даного виду, і сторони не досягнуть бажаного результату внаслідок вчинення нікчемного правочину.
Нікчемний правочин породжує лише наслідки, пов`язані з його недійсністю.
Відповідно до ст.215 ЦК України необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч.1 ст.219, ч.1 ст.220, ч.1 ст.224 тощо), та оспорювані якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч.1 ст.222, ч.2 ст.223, ч.1 ст.225 ЦК України).
Недійсний  правочин  не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю (ч.1 ст.216 ЦК України).
Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Нікчемний правочин недійсний через пряму вказівку у правовій нормі у момент його вчинення, тому судового рішення про визнання його недійсним не вимагається. Нікчемний правочин не підлягає виконанню. На нікчемність правочину мають право посилатися і вимагати в судовому порядку застосування наслідків його недійсності будь-які заінтересовані особи. Нікчемний правочин є недійсним тільки у випадках, передбачених законом.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що договір купівлі-продажу земельної ділянки від 09.03.2006 посвідчений приватним нотаріусом Павлком Б.О. та зареєстрований в реєстрі за №1668, укладений між  продавцем - ОСОБА_2 в особі ОСОБА_3 та покупцем - ТОВ «Таврис», є нікчемним  і не створює будь-яких наслідків окрім тих, що пов`язані із його недійсністю, тобто право власності за цим правочином та всіма подальшими правочинами, що були укладені на його основі, не перейшло від первісного власника ОСОБА_2 до інших осіб, у тому числі й до позивача ТОВ «ТОК «Південна бухта».
Аналіз всього ланцюга укладених цивільно-правових угод після 09.03.2006, які супроводжували перехід права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 від ОСОБА_2 до низки суб`єктів господарювання, зокрема: ТОВ «Таврис» (юридичну особу припинено 08.11.2006), ТОВ «Васагро» (юридичну особу припинено 09.08.2006, ТОВ «Центр архітектурного проектування об`єктів нерухомості та впорядкування землекористування» (юридичну особу припинено 07.11.2006); ТОВ «ДМД Констракшин», ТОВ «ТОК «Південна бухта», ТОВ «Шаян груп», ТОВ «Мараморош груп» (нині ТОВ «Стрипа Агро»); ліквідація ланцюга попередніх власників майна; наявність судових спорів щодо спірного майна та низки кримінальних проваджень вказує розпорядження земельною ділянкою з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028 поза волею ОСОБА_2 .
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови в задоволення позовної вимоги стосовно визнання за ТОВ “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” права власності на земельну ділянку кадастровий номер 3220880900:09:002:0028.
Щодо решти позовних вимог, в задоволені яких також було відмовлено, колегія суддів також погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на те, що оскільки у позивача не виникло права власності на спірний об`єкт нерухомого майна - земельну ділянку, тому не було порушено його право власності на це майно, що є підставою для висновку про відмову у задоволенні вимог, заявлених на захист цього права на підставі ст.392 ЦК України. При цьому оскільки відсутність порушення прав та законних інтересів позивача є самостійною, достатньою підставою для відмови у позові суд не здійснював оцінку обраного позивачем способу захисту та правову оцінку по суті спору.
Додатково колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.
13.04.2007 Бориспільським міськрайонним судом у справі №2-а-242/07р. задоволено позов ОСОБА_2 до Київської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру»,  визнано протиправними дії Бориспільського районного відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» щодо внесення змін до Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010632300131 від 27.02.2006; зобов`язано Бориспільське районне відділення Київської регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру» внести реєстраційні відомості до бази даних автоматизованої системи ДЗК (по Київській області) щодо земельної ділянки площею 3,0688 га, яка розташована в межах Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області, та належить громадянину України ОСОБА_2 на підставі Державного акту серії ЯГ №153190.
На замовлення ОСОБА_2 ТОВ «Паралель-8» розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в натурі (на місцевості).
03.03.2021 за зверненням ОСОБА_2 державним кадастровим реєстратором відділу у Бориспільському районі ГУ Держгеокадастру у Київській області Демещуком Ю.О. за результатами проведеної перевірки та у зв`язку з виявленням технічної помилки земельній ділянці 3220880900:09:002:0028 присвоєно новий кадастровий номер 3220880905:06:009:0028 (протокол виправлення помилки від 03.03.2021, реєстраційний номер витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03.03.2021  НВ-3220076032021).
Відділом у Бориспільському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області в Державному земельному кадастрі здійснено реєстрацію земельної ділянки з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 за власником - ОСОБА_2 
22.03.2021 державним реєстратором Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власко Я.В. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проведено реєстрацію права власності ОСОБА_2 на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028.
23.04.2021 за договором купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченому приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гавриловою О.В. (реєстровий №343), ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_5 , продав, а ОСОБА_1 придбав земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028.
Матеріалами справи підтверджується, що правочин від 23.04.2021 вчинявся на підставі документами, які підтверджували право власності Продавця на земельну ділянку, що була предметом цього договору, а саме: оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку від 27.02.2006 серії ЯГ №153190, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності в Державному реєстрі речових прав від 22.03.2021 виданого державним реєстратором Виконавчого комітету Вороньківської сільської ради Бориспільського району Київської області Власко Я.В.; номер запису про право власності: 41159848; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2320794332208. Правочин (договір купівлі-продажу від 23.04.2021) вчинено на підставі вільного волевиявлення сторін, при повному розумінні його наслідків та відповідно до вимог чинного законодавства - у письмовій нотаріальній формі.
Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру від 09.05.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 має: місце розташування: Київська область, Бориспільський район, Великоолександрівська сільська рада; цільове призначення: 01.03. Для ведення особистого селянського господарства, категорія земель: землі сільськогосподарського призначення, вид використання: для ведення особистого селянського господарства; форма власності: приватна; площа земельної ділянки, гектарів: 3,0688, відомості про суб`єкта права власності на земельну ділянку, прізвище, ім`я та по батькові: ОСОБА_1 , дата державної реєстрації права (в державному реєстрі прав): 23.04.2021; номер запису про право (в державному реєстрі прав): 41672478.
Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 02.05.2023 земельна ділянка з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 має площу: 3,0688 га; реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2345437232208, номер запису про право власності 41672478; форма власності: приватна; власник: ОСОБА_1 .
Таким чином, підтверджено, що ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 3220880905:06:009:0028 (колишній кадастровий номер земельної ділянки 3220880900:09:002:0028) від первісного власника - ОСОБА_2 на підставі належним чином оформлених та підтверджених речових прав продавця цієї земельної ділянки.
За приписами ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
Право власності на земельні ділянки та інші речові права в силу вимог ст.125, 126 ЗК України виникають з моменту державної реєстрації цих прав та оформляється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (п.1 ч.1 ст.2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень").
Відповідно до п.9 ч.1 ст.27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, об`єкт незавершеного будівництва, майбутній об`єкт нерухомості.
Абзацами 1 та 2 частини 3 статті 26 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” встановлено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому пунктом 1 частини 7 статті 37 цього Закону, на підставі рішення Міністерства юстиції України, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування на підставі судового рішення документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, що мало наслідком державну реєстрацію набуття речових прав, обтяжень речових прав, відповідні права чи обтяження припиняються.
У статті 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Способи захисту прав на земельні ділянки передбачено статтею 152 ЗК України, відповідно до якої власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків (частина 2).
Перелік способів захисту земельних прав викладений у ч.3 ст.152 Земельного кодексу України, якою, зокрема, передбачено застосування інших, передбачених законом способів.
Колегія суддів враховує, що наявність зареєстрованих у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно прав власності на земельну ділянку з кадастровим номером  3220880905:06:009:0028 за ОСОБА_1 не порушує права позивача, як власника земельної ділянки з кадастровим номером 3220880900:09:002:0028, оскільки на момент такої реєстрації в силу закону відповідне право було відсутнє у зв`язку із надбанням ТОВ «ТОК «Південна бухта» з порушенням законодавства.
За змістом пункту 1 частини 1 статті 2 Закону України “Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень” державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Відповідно до статті 11 зазначеного Закону державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав. Втручання, крім випадків, передбачених цим Законом, будь-яких органів влади, їх посадових осіб, юридичних осіб, громадян та їх об`єднань у діяльність державного реєстратора під час проведення реєстраційних дій забороняється і тягне за собою відповідальність згідно із законом.
В той же час вимога про визнання протиправним та скасування протоколу виправлення помилки від 03.03.2021, складений державним кадастровим реєстратором Демещуком Юрієм Олександровичем щодо присвоєння нового кадастрового номеру 3220880905:06:009:0028 притаманна адміністративному судочинству має розглядатися відповідно до п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Викладені в апеляційній скарзі доводи, які здебільшого повторюють доводи наведені під час розгляду справи в суді першої інстанції, фактично свідчать про незгоду апелянта з висновками суду і стосуються виключно переоцінки доказів, проте по суті їх не спростовують, підстав для скасування чи зміни рішення не містять, а тому визнаються судом апеляційної інстанції необґрунтованими.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі Проніна проти України (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що п.1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Таким чином, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права під час прийняття оскаржуваного рішення не знайшли свого підтвердження, посилання апелянта повністю спростовуються матеріалами справи у зв`язку з чим, підстав для зміни чи скасування законного та обґрунтованого судового акту колегія суддів не вбачає.
Враховуючи викладене, оскаржуване рішення Господарського суду Луганської області у даній справі є законним та обґрунтованим, судом належним чином досліджені обставини справи та надано оцінку наявним в матеріалах справи доказам, рішення ухвалене з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому відсутні правові підстави для його скасування чи зміни.
Доводи апеляційної скарги є безпідставними, а обставини, на які посилається апелянт, спростовуються наявними в матеріалах справи доказами. Отже, відсутні підстави для її задоволення.
З огляду на те, що апеляційний господарський суд дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, витрати зі сплати судового збору, понесені апелянтом за звернення зі скаргою, покладаються на апелянта.
Керуючись ст. 269, п. 1 ч. 1 ст. 275, ст. ст. 276, 282-284 Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю “Туристично-оздоровчий комплекс “Південна бухта” в особі ліквідатора Рибкіної Н.В. залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Луганської області від 05.02.2024 у справі №913/401/20 (913/327/23) залишити без змін.
Постанову може бути оскаржено до Верховного Суду у касаційному порядку через Східний апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дня проголошення судового рішення або складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено   03.07.2024 

Головуючий суддя                                                                    О.А. Істоміна

Суддя                                                                                          О.Є. Медуниця  

Суддя                                                                                          О.В. Стойка