Ухвала
 
11 липня 2024 року
м. Київ
 
справа № 331/3398/23
провадження № 61-8443 ск 24
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Пророка В. В. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Ситнік О. М., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2024 року у справі за позовом Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк та визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     У травні 2023 року Національний університет «Запорізька політехніка» звернувся до суду з указаним позовом в якому просив ухвалити рішення, яким поновити строк на оскарження до суду рішення комісії по трудовим спорах; у задоволенні позовних вимог  ОСОБА_2 та ОСОБА_3  до Національного університету «Запорізька політехніка» про визнання трудових договорів укладеними на невизначений строк відмовити; визнати рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 27 серпня 2022 року незаконним і скасувати його; визнати посвідчення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 13 вересня 2022 року № 01-2022 та № 02-2022 такими, що не підлягають виконанню.
 
2.     Жовтневий районний суд міста Запоріжжя рішенням від 01 листопада 2023 року позовні вимоги задовольнив частково. Поновив Національному університету «Запорізька політехніка» строк на оскарження до суду рішення комісії по трудових спорах. Визнав рішення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 27 серпня 2022 року незаконним і скасував його. Визнав посвідчення комісії з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» від 13 вересня 2022 року № 01-2022 та № 02-2022 такими, що не підлягають виконанню. Вирішив питання розподілу судових витрат.
 
3.     Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,  ОСОБА_1 , (особа, яка не брала участі у справі, подав апеляційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду міста Запоріжжя від 01 листопада 2023 року.
 
4.     Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2024 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 3 частини першої статті 362 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у зв`язку з тим, що оскарженим рішенням місцевого суду питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки  ОСОБА_1  не вирішувалося.
 
5.     У червні 2024 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2024 року, в якій він просить скасувати оскаржуване судове рішення і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.
 
6.     Обґрунтовуючи касаційну скаргу скаржник вказує на те, що судом апеляційної інстанції були неправильно застосовані норми матеріального права та порушені норми процесуального права.
 
7.     Так, скаржник зазначає, що апеляційним судом застосовано норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 27 лютого 2019 року у справі № 306/1938/16, від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 16 серпня 2021 року у справі № 273/1155/20. 
 
8.     Також скаржник вважає, що оскільки Університет мотивував свою позовну заяву неповажністю КТС, справа стосується його прав та законних інтересів. Крім того, скаржник зазначив, що у лютому 2023 року Університет звернувся до суду з позовом до нього , третя особа - КТС, про визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню. Жовтневий районний суд міста Запоріжжя рішенням від 01 листопада 2023 року задовольнив позовні вимоги Університету та стягнув з нього судовий збір. А тому на думку скаржника негативний висновок суду у справі № 331/3398/23 негативно впливає на його права, який звертався до КТС у вищезазначеному спорі у справі № 331/1091/23. 
 
9.     У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист. Згідно з пунктом 8 частини третьої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
10. Конституційний Суд України у рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).
 
11. Відповідно до частини першої статті 17 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
 
12. Правилами статті 18 ЦПК України передбачено, що обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.
 
13. Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
 
14. Отже, законодавець визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення, які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків. На відміну від оскарження судового рішення учасником справи, не залучена до участі у справі особа повинна довести наявність у неї правового зв`язку зі сторонами спору або безпосередньо судовим рішенням через обґрунтування наявності трьох критеріїв: вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок і такий зв`язок має бути очевидним та безумовним, а не ймовірним.
 
15. При цьому судове рішення, оскаржуване не залученою особою, повинно безпосередньо стосуватися прав, інтересів та обов`язків цієї особи, тобто судом має бути розглянуто й вирішено спір про право у правовідносинах, учасником яких на момент розгляду справи та прийняття рішення судом першої інстанції є заявник, або міститься судження про права та обов`язки цієї особи у відповідних правовідносинах.
 
16. В постановах від 30 вересня 2020 року у справі № 175/1057/17 та від 23 листопада 2020 року у справі № 826/3508/17, від 13 січня 2021 року у справі № 466/5766/13-ц Верховним Судом сформульовані правові висновки, відповідно до яких рішення є таким, що прийняте про права, інтереси та (або) обов`язки особи, яка не була залучена до участі у справі, лише тоді, якщо в мотивувальній частині рішення містяться висновки суду про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи, або у резолютивній частині рішення суд прямо вказав про права, інтереси та (або) обов`язки такої особи. В такому випадку рішення порушує не лише матеріальні права осіб, не залучених до участі у справі, а й їх процесуальні права, що витікають із сформульованого в пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод положення про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов`язків. Будь-який інший правовий зв`язок між скаржником і сторонами спору не може братися до уваги.
 
17. Так, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуваним судовим рішенням не вирішувалися будь-які права та обов`язки ОСОБА_1 , він не залучався до участі в справі, а відтак висновки суду першої інстанції не стосуються вирішення його прав, які він, у разі їх порушення, вправі самостійно захищати у іншому провадженні.
 
18. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.
 
19. Встановивши, що ОСОБА_1 не є учасником справи, оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про його права, зокрема майнові, інтереси та/або обов`язки, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку, що рішенням суду першої інстанції не зачіпаються безпосередньо права чи обов`язки ОСОБА_1 , зокрема його мотивувальна та резолютивна частини, не містять будь-яких відомостей щодо нього. Тому суд апеляційної інстанції правильно закрив апеляційне провадження у справі на підставі пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.
 
20. Відповідно до частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Оскільки скаржник у розгляді цієї справи участі не брав, отже і встановлені у цій справі обставини не мають для нього преюдиційного значення.
 
21. Доводи касаційної скарги зводяться до власного суб`єктивного тлумачення скаржником норм та не свідчать про неправильне застосування апеляційним судом в оскаржуваному судовому рішенні норм матеріального права та порушення норм процесуального права.
 
22. Посилання заявника в касаційній скарзі на висновки, викладені у постановах від 27 лютого 2019 року у справі № 306/1938/16, від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц, від 16 серпня 2021 року у справі № 273/1155/20, колегія суддів відхиляє, оскільки ці висновки зроблені за інших фактичних обставин справ. 
 
23. Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.
 
24.   Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення Європейського суду з прав людини від 23 жовтня 1996 року у справі «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), пункти 37, 38 рішення Європейського суду з прав людини від 19 грудня 1997 року у справі «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії))
 
25.   Таким чином, враховуючи, що доводи касаційної скарги є необґрунтованими, правильне застосування норм права судом апеляційної інстанції є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, колегія суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.
 
Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
1.       Відмовити у відкритті касаційного провадження у справі за позовом Національного університету «Запорізька політехніка» до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 3-я особа: Комісія з трудових спорів кафедри «Обладнання і технологія зварювального виробництва» Національного університету «Запорізька політехніка» про відмову у визнанні трудових договорів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з Національним університетом «Запорізька політехніка» укладеними на невизначений строк та визнання незаконним та скасування рішення комісії з трудових спорів та визнання посвідчень комісії з трудових спорів такими, що не підлягають виконанню, за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 21 травня 2024 року.
 
2.       Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді                                                                                       В. В. Пророк

Є. В. Петров

О. М. Ситнік