ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний номер справи: 766/688/24                        Головуючий в І інстанції: Ус О.В.
Номер провадження: 22-ц/819/249/24                                Доповідач: Базіль Л.В.                

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 серпня 2024 року                                                                  м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої судді (судді-доповідача) -         Базіль Л.В.,
суддів:                                 Бездрабко В.О., Приходько Л.А.,
секретар                                 Олійник К.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.05.2024 року, ухвалене у складі судді Ус О.В. в справі № 766/688/24 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог. 
16 січня 2024 року ОСОБА_2 звернулась до Херсонського міського суду Херсонської області з позовом до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини та на своє утримання.
В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2023 року, від якого мають доньку – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказувала, що відповідач покинув родину ще до народження дитини, коли вона перебувала на п`ятому місяці вагітності, у зв`язку з чим вона повернулася до своїх батьків до м. Херсона, де проживає і на теперішній час разом з дитиною. Позивач стверджує, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, не цікавиться її життям, в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дочки не надає. 
Крім того, позивач зазначала, що вона має право на утримання від чоловіка, відповідно до вимог чинного законодавства. 
У зв`язку з чим, просила стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; а також стягнути з ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі частки від заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 трьох років.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 16 січня 2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 16 січня 2024 року та до досягнення дитиною ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 . Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 1211,20 грн. Рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць допущено до негайного виконання.
Вказане судове рішення мотивовано тим, що сторони справи мають спільну дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утримання якої відповідач не надає матеріальної допомоги. Зважаючи на те, що відповідно до ст.ст.180,183 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, враховуючи працездатний вік відповідача, відсутність у нього інших утриманців, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у повному обсязі.
Крім того, зважаючи на те, що малолітня дитина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не досягла трирічного віку, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на утримання від чоловіка- батька дитини, а тому, зважаючи на можливості відповідача, стягнув з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1/6 частки від усіх його видів доходу щомісячно.
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 14 травня 2024 року виправлено описку у резолютивній частині рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2024 року, а саме ухвалено вважати правильною дату народження ОСОБА_2 « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».
Вимоги апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка її подала.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на не повне з`ясування судом першої інстанції усіх обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, просить скасувати рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2024 року та ухвалити нове рішення, яким визначити стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/8 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. В іншій частині позову відмовити; судові витрати покласти на позивача.
Доводи скарги зводяться до того, що суд першої інстанції необґрунтовано не врахував наведених ним у відзиві на позовну заяву обставин, а саме те, що він є офіційно працевлаштований, працює військовим та захищає Батьківщину, приймає безпосередню участь у зонах, де ведуться активні бойові дії, має високу заробітну плату, а тому аліменти на утримання дитини у розмірі частини усіх видів його доходу є занадто великою сумою. При цьому судом не враховано, що у відповідача є свої потреби, насамперед це закупівля амуніції для подальшої роботи.
Крім того, вказує, що суд в порушення положень п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України не зупинив провадження у даній справі до припинення перебування відповідача у складі Збройних Сил України. В апеляційній скарзі клопотання про зупинення апеляційного провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України не заявив.
       Позиція інших учасників справи.
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє від імені ОСОБА_2 , просила залишити рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01.05.2024 року без змін, а скаргу без задоволення.
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги зазначила, що спосіб і розмір стягнення аліментів визначений судом відповідає чинному законодавству. Також звертає увагу суду на те, що відповідачем в суді першої інстанції не заявлялось клопотання про зупинення провадження у справі, ним реалізовано право на отримання правничої допомоги, скористався він і своїм правом на відзив, що свідчить про його обізнаність щодо розгляду справи та реалізацію прав передбачених, зокрема ч.1 ст.49 ЦПК України.
Апеляційний розгляд.
Учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, що у відповідності до ч.2 ст.372 ЦПК України не є перешкодою для розгляду справи.
Позиція апеляційного суду.
У відповідності до приписів ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Обставини справи.
Судом при дослідженні матеріалів справи встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11 квітня 2023 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 11 квітня 2023 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (а.с.6).
Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим 05 січня 2024 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (а.с.7).
Відповідач  перебуває  на  військовій  службі у військовій частині  НОМЕР_3   АДРЕСА_1 , що підтверджується  довідкою начальника штабу – заступника командира військової частини НОМЕР_3 № 272 від 16.02.2024 року (а.с.21).
Судом першої інстанції також встановлено, що відповідач матеріально не утримує малолітню дитину та дружину. 
Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.
Статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.
Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.
Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.
Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.
Звертаючись до суду із позовними вимогами про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини та своє утримання в розмірі частки від усіх видів доходу відповідача, позивач посилається на норми закону, якими гарантовано утримання батьками своєї дитини та утримання дружини.
Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечує факту свого працевлаштування, отримання стабільного та значного заробітку у зв`язку з чим вважає, що при отриманні ним високої заробітної плати, аліменти в розмірі частки від усіх видів його заробітку є занадто високою сумою. Крім того, вказує, що йому необхідно нести витрати на закупівлю амуніції, тому розмір аліментів на утримання дитини повинен становити 1/8 частину від усіх видів його доходу, а у задоволенні вимог щодо стягнення аліментів на утримання дружини вважає слід відмовити.
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
За викладених обставин, апеляційний суд вважає за можливе визнати доведеними обставини працевлаштування ОСОБА_1 , отримання ним значного доходу, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України.
Врахувавши наявність вищезазначених обставин, суд першої інстанції, визначаючи розмір аліментів, що підлягає стягненню на утримання малолітньої дитини та утримання дружини, правильно виходив із обов`язку батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей, та з урахуванням положень ст. 182 СК України, наряду із правом дітей на достатній рівень життя, дійшов обґрунтованого висновку про те, що належним розміром аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є стягнення з відповідача аліментів в розмірі частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 16.01.2024 року та до досягнення дитиною повноліття. Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, оскільки визначений судом до стягнення розмір аліментів насамперед відповідатиме належному рівню життя малолітньої дитини, буде достатнім для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Суд першої інстанції з врахуванням заперечень відповідача дійшов правильного висновку і про наявність правових підстав для стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частки від усіх його видів доходу, а не частки як то було заявлено, оскільки відповідач є працездатною особою, належними та допустимим доказами не довів, що за станом здоров`я він позбавлений можливості надавати допомогу на утримання дружини, не довів наявність інших істотних обставин, які могли б впливати на виконання ним своїх обов`язків, а отже і можливості сплачувати аліменти.
За викладеного посилання скаржника в скарзі на те, що судом не були враховані обставини, викладені ним у відзиві на позов, не відповідають дійсності.
З приводу доводів апеляційної скарги щодо не зупинення провадження у справі на підставі п.2 ч.1 ст.251 ЦПК України, апеляційний суд вважає за необхідне зазначити наступне.
Обов`язок суду зупинити провадження у справі зумовлений об`єктивною неможливістю її розгляду, викликаний наявністю однієї із передбачених у законі обставин, які перешкоджають розглядові справи, коли зібрані докази не дозволяють встановити та оцінити певні обставини (факти), які є предметом судового розгляду. Для вирішення питання про зупинення провадження у справі суд у кожному випадку повинен з`ясовувати, чим обумовлюється неможливість розгляду справи.
За обставинами цієї справи слідує, що відповідач активно приймає участь у розгляді справи, ним реалізовано право на отримання правничої допомоги, скористався він і своїм правом на відзив на позовну заяву, подання апеляційної скарги, клопотань про зупинення провадження у зв`язку з тим, що перебуває на військовій службі не заявляв.
Отже за обставинами цієї справи, підстав для зупинення провадження у даній справі у суду першої інстанції не було.
Про зупинення апеляційного провадження ОСОБА_1 не заявлено відповідного клопотання.
Крім того, слід звернути увагу, що довідка надана ОСОБА_1 не містить інформації про те, що ОСОБА_1 перебуває безпосередньо в районі виконання бойових завдань на території України.
За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
Враховуючи, що доводи ОСОБА_1 про те, що він не повинен сплачувати судовий збір при поданні апеляційної скарги, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, та зважаючи, що питання сплати судового збору не було вирішено, апеляційний суд вважає за необхідне стягнути суму судового збору з відповідача при ухваленні судового рішення. 
За таких обставин відповідно до ч. 6 ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір в сумі 1752,00 грн за подання апеляційної скарги підлягає стягненню з відповідача на користь держави.
Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 травня 2024 року, залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 1752,00 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Головуюча                 Л.В. Базіль

Судді                 В.О. Бездрабко

               Л.А. Приходько