ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 544/928/24  Номер провадження 33/814/833/24	Головуючий у 1-й інстанції Ощинська Ю. О.  Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.	

ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Обідіна О.І.,
За участю секретаря: Дороженка Р.Г.,
Захисника-адвоката Тищенко Л.М.,
розглянувши в судовому засіданні у м. Полтава, в режимі відеоконференції, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою  ОСОБА_1 на постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн. 
Згідно з постановою судді,   10.05.2024 року о 15:30 год. ОСОБА_1 в умовах військового стану знаходився у місці розташування військової частини за місцем несення служби з ознаками алкогольного сп`яніння при виконанні службових обов`язків, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. 

Не погодившись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову в частині накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. та обрати більш м`яке покарання.
Вказує, що командиром було зафіксовано факт його перебування на території військової частини та вживання після чергування алкогольних напоїв, при цьому він ніяким чином не порушував громадський порядок та не вчиняв ніяких неправомірних дій.
Вважає, що накладення на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. занадто суворе, так як він притягується до відповідальності вперше, негативних наслідків його діяння не мало, тому можливо обмежитися більш м`яким покаранням у вигляді попередження, як то передбачає ст. 22 КУпАП. 
Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги приходжу до наступного висновку.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частина 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.
Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, який засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу №36 від 10.05.2024, складеного т.в.о. командира дивізіону артилерійської розвідки ВЧ НОМЕР_1 молодшим лейтенантом ОСОБА_2 , військовослужбовець, оператор радіотелефоніст 1-ї станції метеорологічного взводу дивізіону артилерійської розвідки, старший солдат ОСОБА_1 був виявлений під час перевірки особового складу на території розташування ВЧ НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння в подальшому було підтверджено висновком №203 щодо результатів медичного огляду в КП «Пирятинська лікарня Пирятинської міськради», результат продуття алкотестеру Драгер 1,04%.
Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 , наданих в протоколі, останній визнав свою вину в повному обсязі, заяв та клопотань не мав.
Висновки суду першої інстанції щодо доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, за яке він підданий адміністративному стягненню, за обставин викладених у постанові, є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам провадження та підтверджуються доказами, які були досліджені під час судового розгляду та оцінені судом у відповідності до вимог статті 252 КУпАП, а саме протоколом №36 про військове адміністративне правопорушення, висновком №203 КП «Пирятинська лікарня» з результатом огляду на стан сп`яніння – 1,04%, рапортом т.в.о. командира дивізіону.
Зазначені докази містять фактичні дані про подію скоєного правопорушення та не заперечувалися притягнутим ОСОБА_1 .
Не заперечуючи факт перебування на території ВЧ в стані алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вказував, що він визнав свою вину, розкаюється в скоєному правопорушенні, а накладення на нього стягнення в сумі 17000 грн. є занадто суровим, і суд враховуючи притягнення його до відповідальності вперше міг обмежитися попередженням.
Надаючи оцінку вказаним доводам правопорушника, апеляційний суд звертає увагу на наступне.
Частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, у вигляді накладення штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.
Тобто, в даному випадку судом було застосовано найменш суворе покарання, визначене санкцією вказаної статті.
Іншої правової норми, яка б давала можливість призначити більш м`яке покарання, тобто нижче від найнижчої межі за скоєне правопорушення, положення чинного КУпАП не передбачають. 
Щодо застосування до притягнутого військовослужбовця ОСОБА_1 усного зауваження на підставі вимог ст. 22 КУпАП та звільнення його від адміністративної відповідальності, визначеної ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, апеляційний суд не вбачає достатніх правових підстав для закриття провадження по справі та звільнення вказаної особи від відповідальності за малозначністю правопорушення. 
Порушень законодавства, які ставили б під сумнів законність судового рішення в ході апеляційного розгляду не встановлено.
З огляду на викладене, апеляційний суд приходить висновку, що постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, 

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Пирятинського районного суду Полтавської області від 20 травня 2024 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                         О.І. Обідіна