П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
————————————————————————
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 420/8945/23	

Головуючий в 1 інстанції: Марин П.П.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Одеса
Повний текст судового рішення складений 11.10.2023р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді Крусяна А.В.,
суддів Єщенка О.В., Яковлева О.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від  11 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2023р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнати протиправним та скасувати наказу від 04.04.2023 року №19 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», яким йому оголошено «догану», за прибуття до розташування військової частини з відпустки із запізненням.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивача протиправно притягнуто до дисциплінарної відповідальності, оскільки при виданні наказу командиром не були в повній мірі досліджені обставини нібито вчиненого ним правопорушення, завзято розцінене дії позивача та ситуації, що передували виданню наказу. Позивача не було ознайомлено з висновком службового розслідування та його було позбавлено можливості подати пояснення щодо обставин події, яка була предметом службового розслідування. Так, позивач невчасно прибув з відпустки за станом здоров`я у відповідності до медичних документів, за відомом начальника медичної частини в/ч НОМЕР_1 , що спростовує факт скоєння ним дисциплінарного проступку.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11.10.2023р. позов задоволений з підстав не допущення позивачем дисциплінарного проступку, оскільки невчасне повернення ОСОБА_1 до розташування підрозділу після відпустки було зумовлене незадовільним станом здоров`я, що підтверджується належними та достатніми доказами.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, відповідач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт зазначає, що в діях позивача наявний склад дисциплінарного проступку, який свідчить про наявність правових підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що знайшло своє підтвердження проведеним службовим розслідуванням. Так, позивачем не дотримано вимог Інструкції з медичного забезпечення Збройних Сил України в частині проведення госпіталізації до медичного закладу, а надані пояснення стосовно інформування засобами електронного зв`язку начальника медичної служби про обставини госпіталізації не має можливості перевірити. При цьому, процедура проведення службового розслідування дотримана, а позивач не подавав будь-яких клопотань, прохань, рапортів щодо ознайомлення із матеріалами службового розслідування.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 26 лютого 2022 року.
Наказом військової частини НОМЕР_1 №80 від 09 березня 2023 року «Про призначення службового розслідування за фактом самовільного залишення місця служби військовослужбовцем» вирішено призначити службове розслідування про проведення перевірки за фактом самовільного залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_1 .
Наказом військової частини НОМЕР_1 №19 від 04 квітня 2023 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» за порушення вимог ст.ст.11,16,26 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1,2,3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, що призвело до можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.407 КК України, що виразилось у несвоєчасному прибутті з відпустки в період з 08 години 00 хвилин 09.03.2023 по 07 годин 57 хвилин 18.03.2023, оголошено старшому солдату ОСОБА_2 «догану».
Не погоджуючись з притягненням до дисциплінарної відповідальності позивач звернувся до суду із даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Процедура проведення службового розслідування деталізована у нормах Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 21.11.2017р. №608 (надалі - Порядок №608).
За визначенням п.2 розділу І Порядку №608 службове розслідування - комплекс заходів, які проводяться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, а також встановлення ступеня вини особи (осіб), чиї дії або бездіяльність стали причиною вчинення правопорушення.
Підстави, порядок призначення і проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, які допустили правопорушення (порушення військової дисципліни та громадського порядку) визначено Інструкцією про порядок про-ведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена Наказом Міністра оборони України від 21.11.2017р. №608 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 року за №1503/31371 .
Відповідно до п.1 розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.
Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.
За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.
Розділом ІІІ Порядку № 608 визначено порядок проведення службового розслідування.
Рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення (п.1 розділу ІІІ Порядку № 608).
Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування) (п.3 розділу ІІІ Порядку № 608).
До участі у проведенні службового розслідування заборонено залучати осіб, які є підлеглими військовослужбовця, стосовно якого проводиться службове розслідування, осіб, які брали участь у правопорушенні або особисто зацікавлені у результатах розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи, наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023р. №80 призначено службове розслідування про проведення перевірки за фактом самовільного залишення місця служби старшим солдатом ОСОБА_1 .
При цьому, підставою для прийняття вищезазначеного наказу слугувало запізнення позивача з відпустки. 
Згідно п.1 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.
Відповідно до п.5 розділу V Порядку №608 акт службового розслідування підписується особами, які його проводили. У разі виявлення суперечностей та незгоди з результатами службового розслідування кожен учасник службового розслідування має право висловити свою окрему думку, яка викладається на окремому аркуші (від руки або у друкованому вигляді) та долучається до акта службового розслідування.
Згідно п. 6 розділу V Порядку №608 після підписання акт службового розслідування подається на розгляд командиру (начальнику), який призначив розслідування. До акта службового розслідування додаються всі матеріали службового розслідування.
Так, за наслідком проведення службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 09.03.2023р. №80, складено акт службового розслідування від 06.04.2023р.
Пунктом 1 розділу VІ Порядку №608 визначено, що за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
Службовим розслідуванням встановлено, що позивач порушив військову дисципліну.
За результатами службового розслідування було встановлено вину позивача, зокрема, в порушені вимог ст.ст.1,4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, ст.ст.11,12, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.
Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємо-відносини, обов`язки основних посадових осіб бригади та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах визначено Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999р. № 548-XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (надалі - Статут внутрішньої служби Збройних Сил України).
Відповідно до ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
Так, відповідно до ст. 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями. 
За приписами ст. 30 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України начальник має право віддавати підлеглому накази і зобов`язаний перевіряти їх виконання. Підлеглий зобов`язаний беззастережно виконувати накази начальника, крім випадків віддання явно злочинного наказу, і ставитися до нього з повагою.
Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим  Законом України від 24.03.1999р. N551-XIV  (надалі - Дисциплінарний статут).
Відповідно до ст.1 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
Відповідно до п.2 ст.3 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України.
Відповідно ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця, зокрема: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; додержуватись визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями.
Частиною 1 ст. 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначено, що у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.
Стаття 48 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України визначає, які дисциплінарні стягнення можуть бути накладені на військовослужбовця, зокрема пунктом «в» даної ст. 48 визначено, що одним із дисциплінарних стягнень, накладених на військовослужбовця, в тому числі й на позивача, може бути «сувора догана».
Військовослужбовець повинен дотримуватись військової дисципліни, що ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі не лише під час несення ним служби, а й у вільний від несення служби час і тим більше під час дії воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022р. № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та в подальшому продовженого.
Військова присяга зобов`язує позивача обороняти Україну, захищати її суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність. Сумлінно і чесно виконувати військо-вий обов`язок. За нормами Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України позивач повинен виконувати військовий обов`язок та накази командира.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно рапортів сержантського складу частини старший солдат ОСОБА_1 повинен був повернутися до підрозділу, однак станом на 08 годину 00 хвилин 09.03.2023 був відсутній у підрозділі, як потім стало відомо, він перебував у лікарні.
Відповідно до рапорту від 09.03.2023 року Вх.№ 552-р, станом на 12 годину 00 хвилин 09.03.2023 року старший солдат ОСОБА_1 перебував в терапії Старокозацької опорної лікарні на підставі «самозвернення».
18 березня 2023 року о 07 годині 57 хвилин, старший солдат ОСОБА_1 прибув до підрозділу, під час прибуття надав виписний епікриз.
Згідно виписного епікризу №430/177 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні з 08 березня 2023 року по 17 березня 2023 року до 16:00.
Отже, невчасне повернення до розташування підрозділу після відпустки було зумовлене незадовільним станом здоров`я позивача, що підтверджується належними та достатніми доказами у справі.
Водночас, матеріали службового розслідування не містять пояснень начальника медичної служби військової частини НОМЕР_1 , якого позивач інформував про погіршення стану здоров`я та звернення до лікарні, тому суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що відповідач під час проведення службового розслідування не вжив всіх заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин, що в деякій мірі призвело до помилкового висновку стосовно наявності в діях позивача складу дисциплінарного проступку.
З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку про непідтвердження матеріалами службового розслідування факту скоєння позивачем дисціплінарного проступку.
За правилами   ст.316 КАС України  суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судові витрати розподіляються відповідно до ст.139 КАС України, якою передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
При задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
Керуючись ст.ст.311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року залишити без змін.
Судові витрати за подання апеляційної скарги покласти на військову частину НОМЕР_1 .
Постанова суду апеляційної інстанції  набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання судового рішення.

Суддя-доповідач 		А.В. Крусян	
Судді	  	О.В. Єщенко    О.В. Яковлєв