Справа № 753/18501/23                                                                                                         Суддя в І-й інстанції Рудюк О.Ю.
Провадження № 33/824/431/2024                                                                                      Суддя в 2-й інстанції Ігнатюк О.В.

КИЇВСЬКИЙ   АПЕЛЯЦІЙНИЙ   СУД

П О С Т А Н О В А
 
І м е н е м    У к р а ї н и
 
08 квітня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Ігнатюка О.В., з участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Киченка А.С., розглянувши справу за апеляційною скаргою захисника Киченка А.С. на постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року,-
в с т а н о в и в :
Постановою судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року на 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 28 вересня 2023 року о 15 год. 45 хв. керував автомобілем «ВАЗ 2109» номерний знак      НОМЕР_1 в м. Києві по Харківській площі, 144, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння рук, зіниці очей не реагують на світло, блідість обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовився у присутності лікаря у встановленому законом порядку у медичному закладі, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.
В апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав на те, що протокол про адміністративне правопорушення не містить відміток про роз`яснення прав та обов`язків ОСОБА_1 в порядку ст.268 КУпАП при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, внаслідок чого поліцейськими порушено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Окрім цього, судом не досліджено обставин законності процедури відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Оскільки під час проходження медичного огляду лікар проявляла упередженість до ОСОБА_1 внаслідок перебування останнього на замісній підтримувальній терапії та свідомо провокувала ОСОБА_1 на відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння та надання неправомірної вигоди працівникам поліції. На думку апелянта, судом не взято до уваги те, що працівники патрульної поліції порушили вимоги щодо безперервності фіксації за допомогою нагрудної відеокамери до закінчення проходження огляду на стан сп`яніння, а саме здійснений з перериванням, зупиненням зйомки із невідомих підстав, більше, ніж на 10 хвилин. Вважав, що працівниками поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення було грубо порушено як вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, так і вимоги ст. 266 КУпАП. Такі порушення, на переконання апелянта, проявились у відсутності свідків під час складання протоколу. Оскільки протокол був складений працівниками поліції у невідомий час, без присутності свідків, без застосування спеціального технічного запису відеофіксування. Окрім цього указав, що до протоколу були внесені виправлення, а саме внесені виправлення в ідентифікуючому номері камери на яку здійснено відеозапис під час складання протоколу. Зазначив, що згідно з Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена МОН України від 04.05.2005 № 273, не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, яка вчинила правопорушення щодо якої він складений. Окрім цього в матеріалах справи відсутні докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом та підстави зупинки останнього. Оскільки протокол про адміністративне правопорушення не містить жодних зазначень, відомостей про підстави зупинення ОСОБА_1 та факт керування    ОСОБА_1 транспортним засобом, а саме відеозапис не містить фіксування саме керування ОСОБА_1 транспортним засобом та факту зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції під час керування транспортного засобу. Таким чином, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що 28 вересня 2023 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Просив постанову судді скасувати та закрити провадження щодо ОСОБА_1 за відсутністю у діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.
Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Киченка А.С., які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили доводи цієї скарги та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.
Висновки суду про доведеність відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння стверджуються зібраними у справі доказами, а саме:
протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 365876 від 28.09.2023 в частині часу та місця вчинення адміністративного правопорушення, даних про особу яка його вчинила та ідентифікаційних ознак транспортного засобу, яким ця особа керувала;
відеозаписом із якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовився на пропозицію лікаря пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі;
направленням ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, від якого останній відмовився;
іншими доказами.
Дослідивши указані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст.130 КУпАП, наявності підстав для накладення на нього стягнення та із дотриманням вимог закону наклав на нього стягнення у межах санкції передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП, належним чином мотивувавши своє рішення.
Апеляційна скарга не містить доводів, які би указували на незаконність ухваленого судом першої інстанції рішення. 
Підстави, умови та порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, у тому числі і алкогольного, виявлення такого стану регламентують наступні нормативні документи: ст. 266 КУпАП, «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведення такого огляду», затвердженого постановою КМ України від 17 грудня 2008 року № 1103 (в подальшому - Порядок № 1103) та «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (в подальшому - Інструкція 1452/735). Порядок фіксації процедури проведення огляду, фіксації його результатів та складання процесуальних документів регламентує «Інструкція з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376 (в подальшому - Інструкція 1376).
За змістом ч.2 ст. 266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, на стан наркотичного сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, а в разі неможливості застосування таких засобів, огляд проводиться у присутності двох свідків. Аналіз указаної норми закону дає підстави стверджувати те, що законодавцем було передбачено два варіанти гарантування законності проведення поліцейським дій, пов`язаних із виявленням стану алкогольного сп`яніння та фіксування відповідних результатів, можливості використання цих результатів у якості доказу, оцінки цих доказів з точки зору їх належності та допустимості, а також урегулювання будь-яких суперечностей, які можуть виникнути при вчиненні цих дій, підтвердження чи спростування законності вчинюваних дій при чому як поліцейськими, так і особами, щодо яких проводиться огляд, а також іншими особами, присутніми при вчиненні цих дій. Такими гарантіями є: проведення відеозапису указаних вище дій, або вчинення цих дій у присутності двох свідків.
У ході розгляду справи було встановлено, що відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 була зафіксована за допомогою нагрудної камери поліцейського. Крім того, ОСОБА_1 , в присутності лікаря, вказав, що перебуває на замісній терапії. А тому, посилання апелянта на те, що була порушена процедура огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння спростовується наявністю відеозапису з нагрудної камери поліцейського, який долучено до матеріалів справи. Враховуючи вищенаведе, суд відхиляє такі доводи захисника.
Судом не приймаються доводи апеляційної скарги в частині незаконності зупинки транспортного засобу оскільки підстави зупинки транспортного засобу не можуть впливати на вирішення питання про винність чи не винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Наявність підстав для зупинки транспортного засобу не підлягає доказуванню у ході провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із тим, що ці обставини не входять до об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення, а тому дана обставина не може бути підставою для скасування оскаржуваної постанови. Також судом звертається увага, що з відеозапису, що міститься в матеріалах справи, вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факт керування ним транспортним засобом та зупинки поліцейськими.
Щодо безперервності наданого відеозапису, то він є безперервним у частині пропозиції лікаря пройти огляд на стан сп`яніння та відмови від проходження медичного огляду, тобто у частині, яка має доказове значення для вирішення питання про наявність чи відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Суд звертає увагу на те, що дійсно п.5 розділу ІІ Інструкції з застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України 18.12.2018 року № 1026 передбачена безперервність здійснення відеозапису під час виконання поліцейськими своїх службових обов`язків. Між тим, нормативними документами, які регламентують порядок виявлення та фіксації адміністративних правопорушень, складання протоколів про адміністративні правопорушення та направлення відповідних матеріалів до суду не передбачено обов`язковості надавання усього відеозапису, здійсненого у ході виконання поліцейським своїх службових обов`язків. На думку суду, наданий фрагмент відеозапису, на якому зафіксований факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на технічному засобі та процесуальні дії, які при цьому вчинили поліцейські об`єктивно доводить факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Щодо доводів апеляційної скарги про не роз`яснення ОСОБА_1 прав передбачених ст.268 КУпАП, із оглянутого судом відеозапису, зробленого за допомогою нагрудної камери поліцейського та протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 під час відмови від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, жодного разу на вказав на те, що йому не було роз`яснено права та наслідки відмови від проходження огляду. При ознайомленні із протоколом про адміністративне правопорушення не зробив жодних зауважень, а з обставинами, що викладені у протоколі погодився.
Доводи апеляційної скарги в частині невідповідності складеного протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, яка затверджена МОН України від 04.05.2005 № 273, оскільки до останнього вносилися виправлення щодо ідентифікуючого номеру нагрудної камери поліцейського, на яку здійснювалась відеофіксація складання протоколу та як наслідок неможливість його використання у якості доказу, судом не приймаються, оскільки ці виправлення будь-яким чином не стосуються суті правопорушення або інформації, яка могла вплинути на вирішення питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Крім того, суд звертає увагу, що захисником в підтвердження доводів не надано копії протоколу про адміністративне правопорушення, що була вручена ОСОБА_1 після його складання. Таких порушень вимог Інструкції, які би давали підстави для визнання інформації, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення недопустимою та перешкоджали провадженню у справі, суд не вбачає.
Наведене у своїй сукупності указує на необґрунтованість поданої апеляційної скарги.
Постанова судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд не знаходить у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
п о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційної скарги захисника Киченка А.С. відмовити.
Постанову судді Дарницького районного суду міста Києва від 08 листопада 2023 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.
Постанова оскарженню не підлягає.

         Суддя                                                                                                О.В. Ігнатюк