ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" липня 2024 р.           Справа№ 910/6024/23
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Іоннікової І.А.
суддів:            Михальської Ю.Б. 
          Тищенко А.І. 

за участю секретаря судового засідання Кузьменко А.М.

представники:
від позивача: Василевська О.В. (довіреність, посвідчення адвоката № 000298 від 29.11.2019)
від відповідача: Панченко Ю.В. (довіреність, посвідчення адвоката № 000284 від 16.02.2018)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 (повний текст рішення складено 29.09.2023)
у справі № 910/6024/23 (суддя Головіна К.І.)
за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України"
про стягнення 9 982 537,82 грн,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" (правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва до з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (відповідач) про стягнення інфляційних втрат у сумі 9 982 537,82 грн за договором транспортуванням природного газу № 1912000074 від 17.12.2019.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/5571/22, яке набрало законної сили, встановлено, що відповідач допустив прострочення свого зобов`язання з оплати вартості добових небалансів за договором транспортування природного газу № 1912000074 від 17.12.2019 за місяці починаючи з лютого - по червень 2022, а тому на думку позивача, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідач зобов`язаний сплатити інфляційні втрати за весь час прострочення зобов`язання в загальній сумі 9 982 537,82 грн.
Короткий зміст оскаржуваного рішення суду першої інстанції 
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 у справі № 910/6024/23 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" інфляційні втрати у сумі 9 857 201,68 грн та судовий збір у сумі 147 858,03 грн. У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" звернулося до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 у справі № 910/6024/23 в частині задоволених позовних вимог. Ухвалити в зазначеній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Короткий зміст апеляційної скарги та узагальнення її доводів
В обґрунтування наведеної позиції викладеної у апеляційній скарзі відповідач вказує на тотожність справи № 910/6024/23 зі справою № 910/5571/22, при цьому стверджуючи, що судовим рішенням у справі № 910/5571/22 судом вже було надано правову оцінку обставинам справи, та прийнято рішення про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення інфляційних втрат з відповідача за лютий-травень 2022.
Враховуючи зазначене вище, відповідач вважає, що в даній справі були наявні підстави для закриття провадження на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України.
Короткий зміст відзиву на апеляційну скаргу та узагальнення його доводів
Заперечуючи проти доводів апеляційної скарги, позивач посилається на те, що розрахунки інфляційних втрат в сумі 9 982 537,82 грн у справі № 910/6024/23 були здійсненні виключно на підставі методики, викладеної у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 у справі № 910/13071/19, а також з урахуванням зроблених висновків у рішенні Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/5571/22, тобто за інший період та за іншою методикою.
З огляду на викладене, на думку позивача, доводи відповідача про тотожність вказаних справ є помилковими та безпідставними.
До Північного апеляційного господарського суду від позивача надійшли додаткові пояснення, в яких останній повністю підтримав правову позицію викладену ним у відзиві.
Дії суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційної скарги по суті
Згідно розпорядження Північного апеляційного господарського суду від 08.01.2024 у справі № 910/6024/23 призначено повторний автоматизований розподіл, в зв`язку з перебуванням судді Тарасенко К.В. у відпустці. Відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024, справу № 910/6024/23 передано на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді: Михальська Ю.Б., Тищенко А.І.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 15.01.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 у справі № 910/6024/23; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 21.02.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 21.02.2024 розгляд справи № 910/6024/23 відкладено на 03.04.2024.
В процесі розгляду справи в суді апеляційної інстанції, від позивача надійшла заява про заміну позивача з Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ".
До Північного апеляційного господарського суду від відповідача надійшли письмові заперечення на заяву про заміну позивача, в яких відповідач наголосив на тому, що з урахуванням вимог п. 17.6 договору транспортування природного газу від 17.12.2019 № 1912000074, відповідач не надавав письмову згоду позивачу на передачу прав та обов`язків за вищевказаним договором Товариству з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" шляхом укладення між ним та позивачем договору про відступлення права вимоги від 01.02.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 замінено позивача у справі № 910/6024/23 - Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" його правонаступником, яким є Товариства з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ".
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду занесеною до протоколу судового засідання від 03.04.2024 оголошено перерву до 01.05.2024.
26.04.2024 через відділ забезпечення автоматизованого розподілу, контролю та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду надійшла ухвала Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25.04.2024 про витребування матеріалів справи № 910/6024/23, для розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Північного апеляційного Господарського суду від 03.04.2024.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.04.2024 зупинено апеляційне провадження у справі № 910/6024/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 до закінчення розгляду Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на ухвалу Північного апеляційного Господарського суду від 03.04.2024 у справі № 910/6024/23.
До Північного апеляційного господарського суду надійшла справа № 910/6024/23 з Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.
Постановою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 21.05.2024 касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишено без задоволення, ухвалу Північного апеляційного господарського суду від 03.04.2024 у справі № 910/6024/23 залишено без змін. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 10.06.2024 поновлено апеляційне провадження у справі № 910/6024/23 за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023; розгляд апеляційної скарги призначено в судовому засіданні на 03.07.2024.
В судове засідання, яке відбулося 03.07.2024, з`явилися представники позивача та відповідача, які підтримали свої правові позиції щодо апеляційної скарги.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, які містяться у матеріалах справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Північний апеляційний господарський суд встановив наступне.
Обставини справи, встановлені судом першої інстанції та перевірені судом апеляційної інстанції
17.12.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" (оператором, відповідачем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "РГК Трейдінг", яке змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енегія" (замовником, правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю "ТВІЙ ГАЗЗБУТ" (позивач) на підставі договору від 01.02.2024 про відступлення права вимоги) був укладений договір транспортування природного газу № 1912000074 (надалі - договір), за умовами якого оператор надає замовнику послугу з транспортування природного газу (далі - послуга) на умовах, визначених у цьому договорі, а замовник сплачує оператору встановлені в цьому договорі вартість такої послуги та плат (за їх наявності), які виникають при його виконанні (п. 2.1 договору).
Згідно з п. 2.2 договору послуги надаються на умовах, визначених у Кодексі газотранспортної системи (далі - Кодекс), з урахуванням особливостей, передбачених цим договором. Замовник погоджується з тим, що обов`язковою умовою надання послуги є доступ замовника до інформаційної платформи на підставі Правил надання доступу до інформаційної платформи, розміщених на веб-сайті оператора, та надає згоду на їх застосування та дотримання. Замовник усвідомлює, що порушення ним зазначених Правил позбавляє його права пред`являти претензії до оператора з приводу якості послуги та покладає на нього зобов`язання із відшкодування оператору шкоди або збитків, завданих такими діями або бездіяльністю замовника.
Відповідно до п. 2.5 договору замовник має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, подавати газ в точках входу та/або приймати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів, а також оплачувати послуги на умовах, зазначених у договорі.
Оператор має виконувати вимоги, визначені в Кодексі, приймати газ в точках входу та/або передавати газ у точках виходу в обсягах, встановлених цим договором, протягом погоджених термінів (п. 2.6 договору).
За змістом п. 2.8 договору (у редакції додаткової угоди № 2 від 29.07.2020) взаємовідносини між замовником та оператором при забезпеченні (замовленні, наданні, супроводженні) послуг транспортування за цим договором здійснюються сторонами через інформаційну платформу оператора та аукціоні платформи (у частині розподілу потужності на міждержавних з`єднаннях) відповідно до вимог Кодексу. Замовник набуває права доступу до інформаційної платформи з моменту підписання цього договору, а його уповноважені особи - з моменту їх авторизації, що оформлюється наданим замовником повідомленням на створення облікового запису уповноважених осіб користувача платформи за формою, визначеною кодексом. Після набуття права доступу до інформаційної платформи та/або до аукціонної платформи замовник зобов`язується дотримуватися порядку взаємодії з інформаційною платформою та/або аукціонною платформою, визначеного кодексом.
У п. 3.1 договору визначено, що обов`язками оператора є: своєчасне надання послуг належної якості; розміщення на своєму веб-сайті чинних тарифів, вартості послуг з врегулювання добового небалансу, Типового договору транспортування природного газу і Кодексу; здійснення у строк до 20 числа місяця, наступного за звітним, виплати грошових коштів на рахунок замовника, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів замовника протягом звітного газового місяця.
Згідно з п. 4.2 договору замовник має право: отримувати від оператора послуги належної якості та в обумовлені цим договором строки; замовляти транспортування та одержувати з газотранспортної системи обсяги природного газу, що відповідають його підтвердженим номінаціям/реномінаціям; отримувати плату за недотримання вимог щодо якості газу, який передається оператором з газотранспортної системи, в порядку, визначеному цим договором; користуватись іншими правами, передбаченими договором та чинним законодавством України.
Відповідно до абз. 2 п. 9.2 договору у разі виникнення у замовника позитивного добового небалансу оператор здійснює купівлю у замовника, а замовник продаж природного газу оператору в обсягах позитивного добового небалансу за ціною, яка встановлюється розділом XIV Кодексу.
За умовами п. 9.4 договору у випадку, якщо загальна вартість щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця перевищує загальну вартість щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця, оператор до 14 числа газового місяця, наступного за звітним, повідомляє замовника про розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику (розмір визначається як різниця між загальною вартістю щодобових позитивних небалансів протягом звітного газового місяця та загальною вартістю щодобових негативних небалансів протягом звітного газового місяця). Виплата грошових коштів здійснюється на рахунок замовника у термін до 5 робочих днів з дня повідомлення.
В сили приписів п. 11.4 договору врегулювання щодобових небалансів оформлюються одностороннім актом за підписом оператора на весь обсяг щодобових небалансів. В акті зазначаються щодобові обсяги небалансів, а також ціни, за якими оператор врегулював щодобові небаланси (у розрізі кожної доби).
За правилами п. 5 глави 1 розділу I Кодексу ГТС договір транспортування - це договір, укладений між оператором газотранспортної системи та замовником послуг транспортування природного газу на основі типового договору транспортування природного газу, затвердженого регулятором, згідно з яким оператор газотранспортної системи надає замовнику одну чи декілька складових послуг транспортування природного газу на період та умовах, визначених у такому договорі, а замовник послуг транспортування оплачує оператору газотранспортної системи вартість отриманих послуг (послуги).
Відповідно до п. 6 глави 6 розділу XIV Кодексу ГТС плата за добовий небаланс застосовується таким чином: якщо обсяг добового небалансу замовника послуг транспортування природного газу за газову добу є позитивним, то вважається, що замовник послуг транспортування природного газу на підставі попередньої згоди, наданої на умовах договору на транспортування природного газу, продав оператору газотранспортної системи природний газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від оператора газотранспортної системи у розмірі плати за добовий небаланс.
Отже, балансування це послуга, яка надається в рамках надання послуги транспортування. Перевищення обсягів відібраного природного газу з газотранспортної системи над обсягами переданого природного газу є негативним небалансом, а перевищення обсягів переданого природного газу над обсягами відібраного природного газу - позитивним небалансом. Розрахунок обсягів добового небалансу здійснюється Оператором ГТС за кожну газову добу, а періодом балансування є газова доба та/або газовий місяць, що складається з газових діб. Якщо обсяг добового небалансу є позитивним, то вважається, що замовник продав оператору ГТС газ в обсязі добового небалансу і, відповідно, має право на отримання грошових коштів від Оператора ГТС у розмірі плати за добовий небаланс.
Із матеріалів справи вбачається, що у зв`язку із простроченням виконання відповідачем грошових зобов`язань з оплати вартості позитивних небалансів позивач звертався до суду першої інстанції з позовом про стягнення з відповідача 102 872 966,02 грн, з яких: 95 634 856,42 грн вартості позитивних добових небалансів, 6 575 992,45 грн - інфляційні втрати та 622 117,15 грн - 3% річних. 
За результатами розгляду вищезгаданої позовної заяви, рішенням Господарського суду міста Києва від 15.11.2022 у справі № 910/5571/22, яке набрало законної сили, було стягнуто з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" основний борг у сумі 42 446 997,09 коп. та 3% річних у сумі 608 272,91 грн. 
Вказаним судовим рішенням було встановлено, наступне.
13.03.2022 відповідач через інформаційну платформу надіслав позивачу акт № 02-2022-1912000074 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць лютий 2022, за змістом якого розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику, складає 23 484 856,42 грн;
13.04.2022 відповідач через інформаційну платформу надіслав позивачу акт № 03-2022-1912000074 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць березень 2022, за змістом якого розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику, складає 80 212 906,79 грн;
13.05.2022 відповідач через інформаційну платформу надіслав позивачу акт № 04-2022-1912000074 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць квітень 2022, за змістом якого розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику, складає 16 232 457,02 грн;
14.06.2022 відповідач через інформаційну платформу надіслав позивачу акт № 05-2022-1912000074 врегулювання щодобових небалансів за газовий місяць травень 2022, за змістом якого розмір грошових коштів, які підлягають виплаті замовнику, складає 2 509 484,31 грн.
Суд першої інстанції, з яким погодилися суди апеляційної та касаційної інстанції, позов у справі 910/5571/22 задовольнив частково, закрив провадження в справі в частині стягнення 53 187 859,33 грн основного боргу відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України, у зв`язку з проведеним відповідачем розрахунком на зазначену суму після подачі позову та стягнув з відповідача 42 446 997, 09 грн - основного боргу, 608 272,91 грн - 3 % річних, а у стягненні інфляційних втрат - відмовив, оскільки позивач їх нарахував за періоди, що складають менше півмісяця прострочення.
При цьому, у вказаному рішенні суд першої інстанції встановив, що відповідач у порушення умов договору у визначені строки не здійснив оплату вартості добових небалансів, а тому є таким, що прострочив виконання зобов`язання.
Отже, у справі № 910/5571/22 місцевим господарським судом було встановлено, що відповідач допустив прострочення свого зобов`язання з оплати вартості добових небалансів відповідно до умов договору.
Враховуючи викладене, позивач, відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, нарахував відповідачу інфляційні втрати за весь час прострочення зобов`язання на загальну суму 9 982 537,82 грн, що в свою чергу, і стало причиною звернення позивача з даним позовом до суду першої інстанції.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 у справі № 910/6024/23 позовні вимоги задоволено частково. Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЙЕ Енергія" інфляційні втрати у сумі 9 857 201,68 грн та судовий збір у сумі 147 858,03 грн. У іншій частині позовних вимог - відмовлено.
Мотиви та джерела права, з яких виходить суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови
В силу вимог ч.ч. 1, 2, 5 ст. 269 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, вивчивши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.
Згідно з ч. 4 ст. 75 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
У даній справі судова колегія приймає до уваги ту обставину, що відповідач порушив умови договору транспортування природного газу № 1912000074 від 17.12.2019 в частині сплати вартості добових небалансів за актами: № 02-2022-1912000074 на суму 23 484 856,42 грн. за газовий місяць лютий 2022; № 03-2022-1912000074 на суму 80 212 906,79 грн за газовий місяць березень 2022; № 04-2022-1912000074 на суму 16 232 457,02 грн за газовий місяць квітень 2022; № 05-2022-1912000074 на суму 2 509 484,31 грн за газовий місяць травень 2022, в результаті чого у відповідача виникла заборгованість, яка на момент звернення позивача до суду першої інстанції у справі № 910/5571/22 складала 95 634 856,42 грн.
Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.
Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 Цивільного кодексу України).
За змістом ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).
Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції в порядку ст. 625 Цивільного кодексу України є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Таким чином, зважаючи на встановлене судом першої інстанції прострочення виконання відповідачем грошового зобов`язання, позовні вимоги позивача у цій справі про стягнення інфляційних втрат є такими, що заявлені правомірно.
Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, заявлених позивачем, місцевий господарський суд правильно встановив, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню інфляційна складова боргу в сумі 9 857 201,68 грн за невиконання зобов`язань за актами: № 02-2022-1912000074, № 03-2022-1912000074, № 04-2022-1912000074, № 05-2022-1912000074 (за квітень-травень 2022).
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції правомірно встановлено, що грошові зобов`язання за актом № 06-2022-1912000074 щодо врегулювання добових небалансів за газовий місяць червень 2022 на суму 2 601 095,97 грн не були предметом розгляду справи № 910/5571/22, оскільки факт прострочення зобов`язання у вищевказаній справі за червень 2022 судом не було встановлено. Так само порушення зобов`язання відповідачем у червні місяці 2022 не є предметом розгляду даної справи, а тому позовні вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за невиконання зобов`язання за актом № 06-2022-1912000074 не підлягають задоволенню.
Підсумовуючи викладене, колегія суддів зазначає про те, що на підставі встановлених у справі обставин місцевий господарський суд дійшов правомірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача інфляційних втрат у сумі 9 857 201,68 грн.
Доводи відповідача про те, що справа № 910/6024/23 зі справою № 910/5571/22 є тотожними, оскільки у справі № 910/5571/22, яка вже розглянута судом і у якій суб`єктний склад є однаковим з даною справою, предметом позову є така ж вимога про стягнення інфляційних втрат, підставами позову так само є невиконання умов договору транспортування природного газу від 17.12.2019 № 1912000074, і позивачу вже було відмовлено у задоволенні вимог щодо стягнення інфляційних втрат, судовою колегією оцінюється критично, з огляду на наступне. 
Передумовою для закриття провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України необхідна наявність одночасно трьох однакових складових - рішення у справі, що набрало законної сили, повинно бути ухвалене щодо тих самих сторін, про той самий предмет і з тих самих підстав.
Предметом позову є безпосередньо матеріально-правова вимога позивача до відповідача, щодо якої особа звертається до суду за захистом своїх прав чи інтересів, а предметом спору є об`єкт спірних правовідносини, матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Подібна правова позиція щодо визначення предмета спору викладена, зокрема, у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 12.06.2019 у справі № 916/542/18, від 01.08.2019 у справі № 916/1743/18.
Підстава позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстава.
Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача.
Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується позовна вимога позивача. Правильне встановлення підстави позову визначає межі доказування, є гарантією прав відповідача на захист проти позову.
Підставою позову може бути як один, так і декілька юридичних фактів матеріально-правового характеру.
Отже, предмет і підстава позову сприяють з`ясуванню наявності і характеру спірних правовідносин між сторонами, застосуванню необхідного способу захисту права, визначенню кола доказів, необхідних для підтвердження наявності конкретного цивільного права і обов`язку.
Окрім цього, позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників справи, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору (близький за змістом правовий висновок викладений у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.11.2019 у справі № 640/5563/19).
Колегія суддів зазначає, що у даній справі для правильного застосування положень п. 3 ч. 1 ст. 231 Господарського процесуального кодексу України необхідним є дослідження предмету та підстав позову у порівнянні з предметом та підставами, заявленими у справі 910/5571/22.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що у справі 910/5571/22, на яку посилається відповідач, вимоги щодо заявленої позивачем інфляційної складової боргу в сумі 6 575 992, 45 грн були обґрунтовані нарахуванням їх за період з березня по травень 2022, що складає менше півмісяця прострочення. 
Разом з тим, судова колегія вважає обґрунтованими доводи позивача, які викладені у відзиві на апеляційну скаргу про те, що з розрахунку позивача, наведеного у даній справі - № 910/6024/23, вбачається, що розрахунки інфляційних втрат в сумі 9 982 537,82 грн. за період лютий - червень 2022 здійснювались вже згідно з методикою, викладеною у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20.11.2020 № 910/13071/19, а також з урахуванням висновків, зроблених в рішенні Господарського суду м. Києва від 15.11.2022 у справі № 910/5571/22, тобто за інший період, за іншою методикою та в іншій сумі.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає за необхідним зазначити, що позивачем подано до суду першої інстанції даний позов у справі № 910/6024/23, який є відмінним предметом та підставами спору у справі № 910/5571/22 не є тотожним, а отже, рішення про той же предмет і з тих же підстав у даному випадку відсутнє.
Таким чином, наведені у апеляційній скарзі аргументи не можуть бути підставами для скасування рішення місцевого господарського суду, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи та ґрунтуються на неправильному тлумаченні скаржником норм матеріального права, що в сукупності виключає можливість задоволення апеляційної скарги відповідача.
В свою чергу, наведені позивачем у відзиві на апеляційну скаргу та доповненнях до відзиву аргументи є документально обґрунтованими та такими, що належним чином досліджені судом першої інстанції при розгляді даної справи.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів скаржника та їх відображення у рішенні суду, питання вичерпності висновків господарського суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції ураховує, що Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі ст. 6 Конвенції, може бути визначено тільки у контексті конкретних обставин справи.
Відповідно до ст. 276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Висновки за результатами апеляційної скарги
За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції про встановлені обставини і правові наслідки відповідають дійсним обставинам справи, підтверджуються достовірними доказами, а тому рішення місцевого господарського суду у даній справі відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи і підстав для його скасування не вбачається.
З огляду на викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що апеляційна скарга є необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.
Судові витрати
У зв`язку з відмовою у задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.
Керуючись ст.ст. 129, 269, 275, 276, 281 - 284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Оператор газотранспортної системи України" залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 19.09.2023 у справі № 910/6024/23 - без змін.
Матеріали справи № 910/6024/23 повернути до Господарського суду міста Києва.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 287 - 289 ГПК України.
Повний текст постанови складено 23.07.2024.

Головуючий суддя                                                            І.А. Іоннікова 

Судді                                                                                Ю.Б. Михальська

                                                                                А.І. Тищенко