ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

27 червня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 185/5225/22	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Дурасової Ю.В. (доповідач),
                               суддів:  Божко Л.А., Лукманової О.М.,     
секретар судового засідання Бендес А.Г. 
за участю позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача Річко Олени Олександрівни, 
представника відповідача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області  
 на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2023 року (головуючий суддя Кудрявцева Т.О. )
          в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до відповідача Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства,- 

ВСТАНОВИВ:

Позивач,   ОСОБА_1 , звернувся 19.07.2022 до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області з адміністративним позовом до відповідача Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнень, просив (а.с. 1-3, 19-20 т.1):
          - визнати протиправним та скасувати рішення № 9 від 05.07.2022 року Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано ОСОБА_1 покинути територію України до 04.08.2022, ризикуючи своїм життям і свободами. 
В обґрунтування позову зазначено, що позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_2 та є громадянином російської федерації, але прибув до України ще у 2006 році, коли йому було 4 роки зі своєю мамою та сестрою. З 2006 року по теперішній час він постійно проживав на території України, з 2006 по 2020 рік він проживав та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; з 2020 року по теперішній час він проживає за адресою АДРЕСА_2 . Він навчався в середній школі №13а з 1 по 9 клас в м. Українськ, продовжив навчання в м. Селидове в СПЛ № 41, де отримав диплом кухара-кондитера. Його мати отримала посвідку на проживання у 2006 році, куди він був вписаний як її неповнолітня дитина. 05.07.2022 року відповідач склав протокол про адміністративне правопорушення про те, що 05.07.2022 року о 11-30 год. під час проведення перевірки виявлено, що він – позивач ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП; відповідач призначив розгляд справи через одну годину після складання протоколу, тобто 05.07.2022 року о 12:50 год., тому він не встиг скористуватися правовою допомогою та підготувати свій захист; до цього часу його не повідомляли про будь-які дозволені терміни перебування на території України. 05.07.2022 року через годину відповідач склав постанову про накладення на нього адміністративної відповідальності відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП з накладенням штрафу в розмірі 1700 грн. 05.07.2022 року відповідач прийняв рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким вирішено примусово повернути його до країни-агресора – російської федерації та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.08.2022 року. Він весь свій свідомий час з 4х років провів в Україні, проживав та навчався, налагодив сталі стосунки з мешканцями та учнями, він вважає, що повернення до країни-агресора може загрожувати його життю, безпеці та свободі через побоювання застосування щодо нього тортур, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання або загальнопоширеного насильства чи систематичного порушення прав людини. Він не був повідомлений про строки оскарження вказаного рішення, в самому рішення порядок та строки його оскарження не зазначені, в мережі інтернет він знайшов та звернувся за правовою допомогою до Павлоградського МЦ з надання БВПД, де йому повідомили про строки оскарження вказаного рішення, тому адміністративний позов був складений 19.07.2022 року і цього ж дня поданий до суду, тому він просить поновити строки для звернення до суду із цим позовом.
Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області 02.08.2022 року дана справа передана для розгляду за підсудністю до Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська.
Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2023 року поновлено ОСОБА_1 строк для звернення до суду із адміністративним позовом до Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства.
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства - задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення №9 від 05.07.2022 року Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що рішення №9 від 05.07.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відповідачем відносно ОСОБА_1 передчасно та без з`ясування усіх дійсних обставин, що передували його винесенню, та без наведення належних обґрунтувань під час прийняття рішення, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню з визнанням протиправним та скасування рішення №9 від 05.07.2022 року Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.
Вказує, що зафіксованих фактів звернення позивача до органів та підрозділів ДМС України за оформленням документів для узаконення перебування на території України, на момент прийняття відносно позивача рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, не виявлено. Документів, які б підтверджували факт звернення до органів та підрозділів ДМС України станом на  дату прийняття відносно Позивача рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, Позивач не надав. З заявами про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання, про надання дозволу на імміграцію в Україну, чи оформлення (видачу) посвідки на постійне проживання, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законодавством порядку до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його територіальних підрозділів не звертався. Посвідкою на постійне проживання, а також, посвідкою на тимчасове проживання, Позивач не документувався, дозволу на імміграцію не отримував. З заявами про продовження строку перебування на території України та відповідними документами, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , не звертався. Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у порядку визначеному чинним законодавством, громадянин російської федерації ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. Інформація, щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця стосовно Позивача, відсутня. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Зазначає, що у позивача на законних підставах проживає мати і сестра, які є громадянами України. Зобов`язавши позивача покинути Україні, відповідач розлучає сім`ю. 
В судовому засіданні позивач (представник позивача) та відповідач підтвердили свої позиції щодо рішення суду першої інстанції.
Представник відповідача зазначив, що позивач станом на 05.07.2022 року перебував на території України без законних на те підстав, тому щодо нього прийнято рішення №9 від 05.07.2022 року про примусове повернення до країни походження або третьої країни у термін до 04.08.2022 року.
Позивач (представник позивача), кожен окремо, в судовому засіданні пояснили, що позивач є громадянином рф, паспорт громадянина отримав у 2020 році, розуміє українську мову, перекладач не потрібен. Закінчив середню школу в Україні, тут перебувають його мама та сестра, позивач займається волонтерством, позивач побоюється, що при повернення до рф його заберуть до армії та змусять взяти зброю проти України. 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції виходить з наступного.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Воркута рф та є громадянином російської федерації. Вбачається, що він прибув до України ще у 2006 році, коли йому було 4 роки зі своєю мамою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сестрою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 15.03.2002 року відділом загс м.Воркута республіки комі, батьками ОСОБА_1 зазначені: батько – ОСОБА_5 , мати – ОСОБА_3 .
Батьки ОСОБА_1 перебували між собою у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2001 року, який був розірваний 28.01.2006 року у територіальному відділі запису актів громадянського стану м.Воркути управління записи актів громадянського стану республіки комі, про що видано свідоцтво про розірвання шлюбу 14.06.2006 року серії НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_5 батько ОСОБА_1 - ОСОБА_5 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 30.06.2021 року територіальним відділом записи актів громадянського стану м.Воркути міністерства юстиції республіки комі.
Мати ОСОБА_1 отримала посвідку на проживання у 2006 році, куди ОСОБА_1 був вписаний як її неповнолітня дитина. Відповідно до Довідки від 29.08.2022 №5614-5002057922 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактичне місце проживання/перебування матері позивача – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки м. Українськ Донецької області, зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , є АДРЕСА_3 .
З 2006 року по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживає на території України, з 2006 по 2020 рік він проживав та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; з 2020 року по теперішній час він проживає за адресою АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 навчався в середній школі №13а з 1 по 9 клас в м. Українськ, продовжив навчання в м. Селидове в Селідовському професійному ліцеї № 41, де отримав диплом кухара-кондитера.
23.01.2020 року ОСОБА_1 отримано в г/к росії м. Харкова паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_4 , строком дії до 23.01.2025 року.
ОСОБА_1 має Посвідчення дитини з багатодітної сім`ї № 014069, видане Селидівською міською радою 24.12.2010 року.
Мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.01.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином України ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_8 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
05.07.2022 року головним спеціалістом Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Асотською О.В. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 003535, відповідно до якого 05.07.2022 року о 11:30 за адресою: АДРЕСА_4 , під час перевірки дотримання іноземцями та ОБГ правил перебування на території України виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП.
Постановою заступника начальника Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Шевченко О.В. від 05.07.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 1700,00 грн. у зв`язку із порушенням ч.16 ст.4, ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та ОБГ» та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДН 003535 від 05.07.2022 року. 
У постанові зазначено, що 05.07.2022 року о 11:30 за адресою: АДРЕСА_4 , під час перевірки дотримання іноземцями та ОБГ правил перебування на території України виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. З березня 2020 року до теперішнього часу перебуває в Україні з порушенням міграційного законодавства.
05.07.2022 року головним спеціалістом Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Асотською О.В. відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте Рішення №9, що затверджене заступником начальника Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Шевченко О., про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. Як зазначено в даному рішенні, 05.07.2022 року під час перевірки дотримання іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, паспорт НОМЕР_4 , виданий 23.01.2020 Г/К росії, Харків на строк до 23.01.2025, дані перетину державного кордону України та міграційна картка відсутні. Зі слів ОСОБА_1 він прибув на територію України у 2006 році з російської федерації неповнолітнім разом з матір`ю. По досягненню повноліття до органів та підрозділів Державної міграційної служби України з клопотанням щодо продовження строку перебування на території України ОСОБА_1 не звернувся, від виїзду ухилився, березня 2020 року перебуває на нелегальному становищі, підстав для дострокового перебування в Україні гр. рф ОСОБА_1 не має. Даним рішенням вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.08.2022 року.
ОСОБА_1 не набував громадянства України, не отримував дозвіл на імміграцію в Україну, не документувався посвідками на проживання в Україні.
Відповідно до службових записок посадових осіб ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 05.07.2022 року №1237/2323-22, №1201.3.3/19263-22 від 12.08.2022 року, № 1201.3.3/25943-22 від 30.09.2022 року, № 1201.3.4/31272-22 від 08.11.2022, № 1201.3.1/31219-22 від 07.11.2022 згідно обліку ГУ ДМС у Дніпропетровській області громадянин рф ОСОБА_1 з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, інформація щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відсутня; за обліками відділу з питань постійного проживання іноземців та ОБГ ОСОБА_1 не значиться; з заявою щодо оформлення або обміну посвідки на тимчасове проживання та з заявою щодо продовження строку перебування на території України не звертався.
Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.08.2022 року інформацію щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 18.07.2017 по 18.08.2022 громадянином рф ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у базі даних не виявлено.
ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС у Дніпропетровській області із зверненням від 03.08.2022 та 04.08.2022 року про надання статусу особи, яка потребує тимчасового захисту, на яке ГУ ДМС у Дніпропетровській області було направлена листа від 08.08.2022 року, зі змісту якого вбачається, що поки триває військова агресія російської федерації проти України, це робить недоречним надання Україні міжнародного захисту іноземним громадянам та особам без громадянства у зв`язку з неможливістю надати їм ефективний захист, гарантувати збереження життя та здоров`я, свободу та відсутність негідного положення тощо в умовах війни.
Листом від 30.09.2022 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області повернуті ОСОБА_1 матеріали щодо отримання захисту в Україні з посиланням на те, що за результатами опрацювання встановлено, що з порушеного у надісланих матеріалах питання йому неодноразово надавались відповіді в листах від 08.08.2022 та 22.08.2022 на звернення від 03.08.2022 та від 04.08.2022 року, в яких надано відповідні роз`яснення.
Листом від 05.10.2022 року за № УКЦ-ІІІ-3010-22/1/1201.4.4/14313-22 від 05.10.2022 ГУ ДМС у Дніпропетровській області на звернення щодо набуття громадянства України та документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 роз`яснено умови та порядок набуття громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України від 27.03.2001 року №215.
Суд першої інстанції позов задовольнив.
Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи. 
Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України,  Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI.
Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.
В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з частиною першою статті 33 Конституції України, кожному хто на законних підставах перебуває на території України, гарантуються свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Статтею 26 Конституції України визначено, що іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.
Закон України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011 №3773-VI визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.
Предметом спору є правомірність/протиправність рішення №9 від 05.07.2022 року Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни ОСОБА_1 (громадянина рф), ІНФОРМАЦІЯ_1 , яким зобов`язано ОСОБА_1 покинути територію України до 04.08.2022.
Згідно з п.14 ст.1 Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» нелегальний мігрант - іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.
У відповідності до п.18 ст. 1 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" (№3773-VI) посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Механізм оформлення посвідки на постійне проживання врегульований положеннями Порядку оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на постійне проживання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 322 від 25.04.2018р.
Згідно п.1, 4 Порядку №322, посвідка на тимчасове проживання є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.
Пунктом 7 Порядку №322 визначено, що обмін посвідки здійснюється у разі, зокрема закінчення строку дії посвідки. Оформлення (у тому числі замість втраченої або викраденої), обмін посвідки здійснюється територіальними органами/територіальними підрозділами ДМС через Головний обчислювальний центр Єдиного державного демографічного реєстру у взаємодії з Державним центром персоналізації документів державного підприємства "Поліграфічний комбінат "Україна" по виготовленню цінних паперів".
Відповідно до п.16, 17 Порядку №322, документи для оформлення посвідки (у тому числі замість втраченої або викраденої), її обміну подаються до державного підприємства, що належить до сфери управління ДМС, центру надання адміністративних послуг та територіальних органів/територіальних підрозділів ДМС за місцем проживання іноземця або особи без громадянства. Документи для оформлення посвідки подаються не пізніше ніж за 15 робочих днів до закінчення встановленого строку перебування в Україні. 
Пункт 39 вказаного Порядку визначає які подаються документи для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства.
У пункті 40 Порядку №322 визначено, що у разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки та документи, зазначені у пункті 33 цього Порядку.
Відповідно до п.41 Порядку №322 працівник територіального органу/територіального підрозділу ДМС, на якого згідно з його службовими обов`язками покладаються функції з оформлення посвідки, вчиняє дії, передбачені пунктами 35 і 36 цього Порядку, і приймає до розгляду заяву-анкету та додані до неї документи.
У відповідності до ч.1, 3 ст. 3 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" від 22.09.2011р. іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України. 
Іноземці та особи без громадянства зобов`язані неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави
Відповідно до частин 1, 3 ст. 9 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" іноземці та особи без громадянства в`їжджають в Україну за наявності визначеного цим Законом чи міжнародним договором України паспортного документа та одержаної у встановленому порядку візи, якщо інше не передбачено законодавством чи міжнародними договорами України. 
Це правило не поширюється на іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон України з метою визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового або тимчасового захисту чи отримання притулку. 
Строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
В`їзд в Україну та виїзд з України здійснюється: 
іноземців та осіб без громадянства - за паспортним документом за наявності відповідної візи, якщо інший порядок в`їзду та виїзду не встановлено законодавством чи міжнародним договором України (ст. 15 ЗУ № 3773-VI).
Реєстрація іноземців та осіб без громадянства, які в`їжджають в Україну, здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України органами охорони державного кордону. Правила щодо реєстрації іноземців та осіб без громадянства не поширюються на осіб, які з наміром визнання їх біженцями в Україні або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні чи отримання притулку або тимчасового захисту, незаконно перетнули державний кордон України. 
Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції здійснює реєстрацію іноземців та осіб без громадянства, на яких поширюється дія закону про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту в Україні, лише за наявності одного з документів, що видаються таким особам відповідно до зазначеного закону (ст. 16 ЗУ №3773-VI).
Слід зазначити, що стаття 25 вказаного Закону регламентує порядок добровільного повернення іноземців та осіб без громадянства, а стаття 26 - примусове повернення іноземців та осіб без громадянства.
Пунктом 2 статті 25 Закону №3773-VI передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування в Україні або які не можуть виконати обов`язок виїзду з України, не пізніше дня закінчення відповідного строку їх перебування у зв`язку з відсутністю коштів або втратою паспортного документа, можуть добровільно повернутися в країну походження або третю країну, у тому числі за сприяння міжнародних організацій. 
Відповідно до частини 3 статті 9 Закону №3773-VI строк перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні встановлюється візою, законодавством України чи міжнародним договором України.
В силу ч.1 ст. 4 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" підстави для перебування іноземців та осіб без громадянства на території України, іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України "Про імміграцію" іммігрувати в Україну на постійне проживання.
Згідно з частиною 1 статті 26 цього ж Закону, іноземець або особа без громадянства можуть бути примусово повернуті в країну походження або третю країну, якщо їх дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства або суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України чи охорони громадського порядку, або якщо це необхідно для охорони здоров`я, захисту прав і законних інтересів громадян України за рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, органу Служби безпеки України або органу охорони державного кордону (стосовно іноземців та осіб без громадянства, які затримані ними у межах контрольованих прикордонних районів під час спроби або після незаконного перетинання державного кордону України), з подальшим повідомленням протягом 24 годин прокурору про підстави прийняття такого рішення. 
У рішенні про примусове повернення зазначається строк, протягом якого іноземець або особа без громадянства повинні виїхати з України. 
Зазначений строк не повинен перевищувати 30 днів з дня прийняття рішення.
Статтею 30 Закону України "Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства" передбачено, що центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках. 
Матеріалами справи підтверджується, що:
з 2006 року по теперішній час ОСОБА_1 постійно проживає на території України, 
з 2006 по 2020 рік позивач проживав та зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ; 
з 2020 року по теперішній час позивач проживає за адресою АДРЕСА_2 .
ОСОБА_1 навчався в середній школі №13а з 1 по 9 клас в м. Українськ, продовжив навчання в м. Селидове в Селідовському професійному ліцеї № 41, де отримав диплом кухара-кондитера.
23.01.2020 року ОСОБА_1 отримано в г/к росії м. Харкова паспорт громадянина російської федерації НОМЕР_4 , строком дії до 23.01.2025 року.
ОСОБА_1 має Посвідчення дитини з багатодітної сім`ї № 014069, видане Селидівською міською радою 24.12.2010 року.
Вбачається, що мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 09.01.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином України ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 народився ОСОБА_7 , батьками якого є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 народилась ОСОБА_8 , батьками якої є ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .
05.07.2022 року головним спеціалістом Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Асотською О.В. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 003535, відповідно до якого 05.07.2022 року о 11:30 за адресою: АДРЕСА_4 , під час перевірки дотримання іноземцями та ОБГ правил перебування на території України виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування, за що передбачена відповідальність відповідно до ч.1 ст. 203 КУпАП.
Постановою заступника начальника Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Шевченко О.В. від 05.07.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 203 КУпАП з накладенням штрафу на користь держави в сумі 1700грн. у зв`язку із порушенням ч.16 ст.4, ст.9 Закону України «Про правовий статус іноземців та ОБГ» та на підставі протоколу про адміністративне правопорушення ПР МДН 003535 від 05.07.2022 року. 
У постанові зазначено, що 05.07.2022 року о 11:30 за адресою: АДРЕСА_4 , під час перевірки дотримання іноземцями та ОБГ правил перебування на території України виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , який ухилився від виїзду з України після закінчення відповідного терміну перебування. З березня 2020 року до теперішнього часу перебуває в Україні з порушенням міграційного законодавства.
05.07.2022 року головним спеціалістом Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Асотською О.В. відносно громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте Рішення №9, що затверджене заступником начальника Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області Шевченко О., про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства. 
В даному рішенні зазначено, що 05.07.2022 року під час перевірки дотримання іноземцями та особами без громадянства правил перебування в Україні виявлено громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця російської федерації, паспорт НОМЕР_4 , виданий 23.01.2020 Г/К росії, Харків на строк до 23.01.2025, дані перетину державного кордону України та міграційна картка відсутні. Зі слів ОСОБА_1 він прибув на територію України у 2006 році з російської федерації неповнолітнім разом з матір`ю. По досягненню повноліття до органів та підрозділів Державної міграційної служби України з клопотанням щодо продовження строку перебування на території України ОСОБА_1 не звернувся, від виїзду ухилився, березня 2020 року перебуває на нелегальному становищі, підстав для дострокового перебування в Україні гр. рф ОСОБА_1 не має. 
Вказаним рішенням вирішено примусово повернути до країни походження або третьої країни громадянина російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та зобов`язано його покинути територію України у термін до 04.08.2022 року.
Матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 не набував громадянства України, не отримував дозвіл на імміграцію в Україну, не документувався посвідками на проживання в Україні.
Відповідно до службових записок посадових осіб ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 05.07.2022 року №1237/2323-22, №1201.3.3/19263-22 від 12.08.2022 року, №1201.3.3/25943-22 від 30.09.2022 року, №1201.3.4/31272-22 від 08.11.2022, №1201.3.1/31219-22 від 07.11.2022 згідно обліку ГУ ДМС у Дніпропетровській області громадянин рф ОСОБА_1 з заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту не звертався, інформація щодо визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту відсутня; за обліками відділу з питань постійного проживання іноземців та ОБГ ОСОБА_1 не значиться; з заявою щодо оформлення або обміну посвідки на тимчасове проживання та з заявою щодо продовження строку перебування на території України не звертався.
Водночас, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачем додано до матеріалів справи рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.06.2024 року у справі №160/9818/24, яким задоволено позовні вимоги щодо зобов`язання   Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняти рішення про прийняття або відмову у прийнятті заяви громадянина рф ОСОБА_1 про визнання біженцем або особою, що потребує додаткового захисту.
Відповідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.08.2022 року інформацію щодо перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями у Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 18.07.2017 по 18.08.2022 громадянином рф ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у базі даних не виявлено.
Разом з цим зафіксованих фактів звернення позивача до органів та підрозділів ДМС України за оформленням документів для узаконення перебування на території України, на момент прийняття відносно позивача рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, не виявлено. 
Документів, які б підтверджували факт звернення до органів та підрозділів ДМС України станом на  дату прийняття відносно Позивача рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни, Позивач не надав. 
З заявами про оформлення (видачу) посвідки на тимчасове проживання, про надання дозволу на імміграцію в Україну, чи оформлення (видачу) посвідки на постійне проживання, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у встановленому законодавством порядку до Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області та його територіальних підрозділів не звертався. 
Посвідкою на постійне проживання, а також, посвідкою на тимчасове проживання, Позивач не документувався, дозволу на імміграцію не отримував. 
З заявами про продовження строку перебування на території України та відповідними документами, громадянин російської федерації ОСОБА_1 , не звертався. 
Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, у порядку визначеному чинним законодавством, громадянин російської федерації ОСОБА_1 до ГУ ДМС у Дніпропетровській області, не звертався. 
Інформація, щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, набуття статусу біженця стосовно Позивача, відсутня. 
Зазначені вище обставини підтверджуються інформацією наданою Головним управлінням Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області у відповідних службових записках. 
Перевищивши встановлений законодавством строк тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства на території України без оформлення візи (не більш як 90 днів протягом 180 днів), та не маючи інших підстав для перебування в Україні, виключний перелік яких визначений в статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», громадянин російської федерації ОСОБА_1 ухилився від виїзду з України, чим порушив законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, та перейшов на нелегальне положення. 
Факт виявлення порушення Позивачем правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні, зафіксовано Павлоградським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в протоколі про адміністративне правопорушення. 
За наслідками розгляду справи про адміністративне правопорушення, за вчинення якого передбачена відповідальність згідно до частини 1 статті 203 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Павлоградським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, відносно Позивача винесено постанову про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу. 
Копія зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення отримано Позивачем того ж дня, що підтверджується власноручним підписом Позивача. 
Зазначену постанову про накладення адміністративного стягнення громадянин російської федерації ОСОБА_1 не оскаржив, штраф сплатив.
Всі надані суду позивачем та представником копії звернень, адресованих до органів ДМС України, направлені після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення, винесеного 05.07.2022 року. 
Так, ОСОБА_1 звернувся до ГУ ДМС у Дніпропетровській області із зверненням від 03.08.2022 та 04.08.2022 року про надання статусу особи, яка потребує тимчасового захисту, на яке ГУ ДМС у Дніпропетровській області було направлена листа від 08.08.2022 року, зі змісту якого вбачається, що поки триває військова агресія російської федерації проти України, це робить недоречним надання Україні міжнародного захисту іноземним громадянам та особам без громадянства у зв`язку з неможливістю надати їм ефективний захист, гарантувати збереження життя та здоров`я, свободу та відсутність негідного положення тощо в умовах війни.
Листом від 30.09.2022 року ГУ ДМС у Дніпропетровській області повернуті ОСОБА_1 матеріали щодо отримання захисту в Україні з посиланням на те, що за результатами опрацювання встановлено, що з порушеного у надісланих матеріалах питання йому неодноразово надавались відповіді в листах від 08.08.2022 та 22.08.2022 на звернення від 03.08.2022 та від 04.08.2022 року, в яких надано відповідні роз`яснення.
Листом від 05.10.2022 року за № УКЦ-ІІІ-3010-22/1/1201.4.4/14313-22 від 05.10.2022 ГУ ДМС у Дніпропетровській області на звернення щодо набуття громадянства України та документування паспортом громадянина України ОСОБА_1 роз`яснено умови та порядок набуття громадянства України відповідно до Закону України «Про громадянство України» та Указу Президента України від 27.03.2001 року №215.
Таким чином, встановлено, що на час винесення відповідачем рішення №9 від 05.07.2022 року позивач - громадянин російської федерації ОСОБА_1 нелегально перебував на території України, чим було порушено законодавство України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства.
З урахуванням встановлених обставин, не підлягає визнання протиправним та скасуванню рішення № 9 від 05.07.2022 року Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, винесене відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки позивачем не надано доказів його протиправності.
Отже, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
Вищезазначене є мотивом для прийняття судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача спростовуються доводами, викладеними відповідачем та нормами законодавства України, що регулює дані правовідносини.
Доводи апеляційної скарги щодо суті спору спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому можуть бути підставою для його скасування.
Керуючись 241-245, 250, 286, 288, 315, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

           Апеляційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області  – задовольнити.
         Рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 12.04.2023 року – скасувати.
          У задоволенні позову ОСОБА_1  до відповідача Павлоградського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області   про скасування рішення про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства – відмовити.
Постанова набирає законної сили з дня її проголошення 27.06.2024 та в силу ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
В повному обсязі постанова виготовлена 27.06.2024.
   
Головуючий - суддя                                                                      Ю. В. Дурасова 

                               суддя                                                                      Л.А. Божко 

                               суддя                                                                      О.М. Лукманова