ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 607/12053/24	Головуючий у 1-й інстанції Марциновська І.В. 	
Провадження № 33/817/538/24 	Доповідач - Лекан І.Є.	
Категорія - ч.1 ст. 130 КУпАП   	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2024 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Лекан І.Є. 
за участю ОСОБА_1 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року,
                                В С Т А Н О В И Л А:
       Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік та стягнуто судовий збір.
Згідно з постановою суду, 22.05.2024 року о 20 год. 11 хв. по вул. І.Франка у с. Товстолуг водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» № ARLK-0020 (повірка дійсна до 22.06.2024 року), на табло якого висвітило результат 0,64 проміле. Тест № 1853. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу вказаного адмінправопорушення.
Вважає, що суд першої інстанції, розглядаючи матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не дотримався вимог закону.
Зазначає, що протокол є неналежним та недопустимим доказом по справі.
Апелянт посилається на те, що з результатом огляду проведеним на місці не погоджувався, а також сама фабула протоколу не містить відомостей про те, що він погодився з результатами огляду на місці зупинки.
Вказує, що йому не було роз`яснено, що в разі незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеним працівником поліції, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я,
Наголошує на тому, що в даному випадку належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції, має бути акт огляду в медичному закладі та висновок лікаря про перебування в стані алкогольного сп`яніння, які в матеріалах справи відсутні.
Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, просить її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.
Доведеність вини та кваліфікація дій ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена належним чином розглянутими, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.
       Так, суд вірно послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №162212 від 22.05.2024 року, відповідно до якого поліцейським зафіксовано факт керування водієм ОСОБА_1 22.05.2024 року о 20 год. 11 хв. по вул. І.Франка у с. Товстолуг транспортним засобом марки «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки у встановленому законодавством порядку із застосуванням спеціального технічного приладу газоаналізатора «Alcotest Drager 6820» №ARLK-0020 (повірка дійсна до 22.06.2024 року), на табло якого висвітило результат 0,64 проміле, тест № 1853, чим порушив вимоги п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України.
Протокол сумніву не викликає, оскільки складений уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП, тому є належним доказом по справі.
З відеозапису камер поліцейських вбачається, що під час патрулювання 22.05.2024 року о 20 год. 11 хв. по вул. І.Франка у с. Товстолуг, поліцейськими виявлено та зупинено автомобіль «Volkswagen» моделі «Golf», державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 ..
Як стверджує відеозапис, одразу після зупинки транспортного засобу поліцейські повідомили ОСОБА_1 , що він в порушення п.2.3 (в) не користувався ременем пасивної безпеки, в зв`язку з чим був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП з накладенням штрафу.
З даного відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 , в зв`язку з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, працівниками поліції було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням газоаналізатора Драгер чи в медичному закладі. Останній, на неодноразові запитання чи буде проходити такий огляд, надав відповідь, що він такий огляд буде проходити на місці зупинки.
Пройшовши огляд на місці, з результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад на огляд їхати відмовився.
У матеріалах справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , відповідно до якого за результатом огляду у водія працівниками поліції виявлені ознаки сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини та наявне направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.05.2024 року.
Відповідно до пункту 2.9а Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Даних вимог правил дорожнього руху ОСОБА_1 не виконав.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.
Посилання апелянта на невідповідність висновків суду, викладених в оскаржуваній постанові, фактичним обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального та матеріального права є необґрунтованими, оскільки факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння є правовою підставою адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.251, 252 КУпАП.
Безпідставним є посилання апелянта на те, що протокол є неналежним та недопустимим доказом по справі, оскільки протокол складений уповноваженою особою відповідно до ст. 254, 256 КУпАП, підтверджується доказами, наявними у матеріалах справи.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що з результатом огляду проведеним на місці не погоджувався та фабула протоколу не містить відомостей про те, що він погодився з результатами огляду на місці зупинки, оскільки відповідно до відеозапису водій з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння був згідний. Крім цього, ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що сьогодні вживав алкоголь. 
Необґрунтованими є твердження апелянта про те, що йому не було роз`яснено в разі незгоди з результатом огляду на стан сп`яніння, проведеним працівником поліції, він вправі пройти огляд в закладі охорони здоров`я, оскільки відповідно до відеозапису водію роз`яснено відповідальність у разі відмови від проходження огляду та зазначено, що у разі незгоди він має право проїхати у медичний заклад для проведення аналогічного огляду.
Не заслуговують на увагу доводи апелянта про те, що належним доказом встановлення факту керування в стані алкогольного сп`яніння, відповідно до вимог Інструкції, має бути акт огляду в медичному закладі та висновок лікаря про перебування в стані алкогольного сп`яніння, які в матеріалах справи відсутні, оскільки відповідно до відеозапису, з результатом огляду на місці зупинки ОСОБА_1 був згідний, проїхати у медичний заклад відмовився.
Права та обов`язки ОСОБА_1 поліцейський роз`яснив, що стверджує відеозапис з камер поліцейських.
Будь-яких заяв, зауважень, скарг, при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не подавав, дії працівників поліції не оскаржував.
За таких обставин, суд повно та всебічно, відповідно до вимог ст.251 КУпАП дослідив докази у справі та відповідно до ст.252 КУпАП дав їм належну правову оцінку.
Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.ст. 33-34 КУпАП України, з врахуванням його особи, ступеня та характеру вчиненого правопорушення, в межах санкції статті правопорушення, тому підстав для скасування постанови суду та закриття справи – немає.
       На підставі наведеного, керуючись ст.294 КУпАП,
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 24 червня 2024 року щодо нього - без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Суддя