Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       13 вересня 2024 року                                          м. Рівне

       Справа № 569/20309/23
       Провадження № 33/4815/230/24

Рівненський апеляційний суд в складі судді Ковальчук Н. М., 
секретар судового засідання - Москалик Т. В.

з участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Нікольченко Б. Б.,
потерпілої ОСОБА_2 , її представника - адвоката Бухти Н. А.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року ОСОБА_1 визнано винним  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП та застосовано  до нього адміністративне стягнення у виді попередження. Стягнуто з   ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 536 грн. 80 коп.

Не погодившись з постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду є незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що свою вину у вчиненні правопорушення він не визнає. В протоколі не зазначено в чому полягає ухилення від виконання ним обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання сина. Обставини відображені у протоколі стосовно ухилення ним від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина, не мають жодного підтвердження. В протоколі не зазначено в чому конкретно полягає його ухилення від виконання батьківських обов`язків щодо належного виховання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Зазначає, що його син ОСОБА_3 їздив на велосипеді, на прибудинковій території, що не заборонено законом. Також вказує, що він не був присутнім під час розгляду справи, копію постанови він не отримував, про зміст постанови дізнався – 13.02.2024 року, коли його захисник ознайомився з матеріалами справи. З огляду на зазначене просить: поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати оскаржувану постанову суду та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справ про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова відносно ОСОБА_1 винесена - 26.10.2023 року, апеляційна скарга подана – 16.02.2024 року, тобто після закінчення строків на апеляційне оскарження. У справі відсутні відомості про направлення судом першої інстанції копії постанови суду ОСОБА_1 та відомості про отримання останнім її копії. Згідно заяви, адвокат Нікольченко Б. Б. отримав копію постанови – 14.02.2024 року, що засвідчено його підписом (а.с. 20).

Зазначене свідчить, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин і його слід поновити.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав. 

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАВ № 951031 від 02.10.2023 року ОСОБА_1 31.07.2023 року о 12 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , будучи батьком малолітнього ОСОБА_3 , 2015 року народження, ухилявся від виконання передбачених законодавством батьківських обов`язків, а саме: неповнолітній Захар наїхав на громадянку ОСОБА_2 на велосипеді, чим завдав останній травму ноги та розбив її телефон. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 підписано.

При складанні протоколу, ОСОБА_1 надав письмові пояснення по суті порушення, які додано на окремому аркуші (а.с. 14).

В матеріалах справи міститься заява ОСОБА_2 від 10.08.2023 року, в якій вона вказує, що 31.07.2023р. близько 12 год. 30 хв. у дворі за адресою: АДРЕСА_1 , малолітня особа, батьком якої є ОСОБА_1 , здійснила на неї наїзд велосипедом, завдавши їй тілесних ушкоджень (а.с. 5).

Згідно Висновку спеціаліста КЗ «Обласне бюро судово-медичної експертизи» РОР №717 від 30.08.2023 року вбачається, що при огляді гр.. ОСОБА_2 в обласному бюро 30.08.2023 року виявлені та згідно з наданими медичними документами лікарями відмічені тілесні ушкодження (перелік ушкоджень), які виникли від дії тупих предметів, могли утворитися незадовго до звернення потерпілої у лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному в обставинах терміну – 31.07.2023 року, які відносяться до Легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я. Вказані тілесні ушкодження могли виникнути за обставин, відмічених у постанові, а саме при даному виді дорожньо-транспортної пригоди. Лікар судово-медичний експерт – ОСОБА_4 (а.с. 7-10). 

З довідки про результати розгляду матеріалів, зареєстрованих в ІКС «ІПНП України» (ЄО) Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області №24560 від 10.08.2023 року вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що у діях батьків малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП (а.с. 11-13). 

Також у матеріалах справи містяться: письмові пояснення ОСОБА_2 від 10.08.2023р. (а.с. 6), письмові пояснення ОСОБА_1 від 02.10.2023р. (а.с. 14).

Згідно з частиною 1 ст. 184 КУпАП адміністративна відповідальність настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей,- тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. 

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 184 КУпАП, включає: об`єкт, яким є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів дитини; суб`єкт, яким є фізичні особи – батьки, або особи, що їх замінюють; об`єктивну сторону, що виражається в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання, передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей (формальний склад); суб`єктивну сторону, що виражається у ставленні до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Батьківські обов`язки передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України: виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Судом встановлено: малолітній ОСОБА_3 , 2015 року народження, (син ОСОБА_1 ) 31.07.2023 року о 12 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , наїхав велосипедом на ОСОБА_2 і завдав останній травму ноги та розбив її телефон. Оскільки ОСОБА_1 придбав для сина велосипед за два дні до вказаної події, то зазначене дає підстави для висновку, що малолітній ОСОБА_3 не міг бути у повній мірі навчений їздити велосипедом по території подвір"я, по якій ходять пішоходи. За відсутність відповідних навиків керування велосипедом є відповідальним ОСОБА_1 .

Ухвалюючи оскаржувану постанову суд першої інстанції прийшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Висновок суду першої інстанції у винуватості  ОСОБА_1 в ухиленні від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. Вина ОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи. 

Апеляційний суд розцінює доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 , як спосіб захисту спрямований на уникнення відповідальності за вчинення правопорушення.

Обгрунтовання апеляційної скарги не спростовують законних висновків суду першої інстанції. 

Враховуючи наведене, апеляційну скаргу слід відхилити, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі наведеного, керуючись  ст.ст. 293, 294 КУпАП, суд 

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського
апеляційного суду                                                       Ковальчук Н. М.