ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
79010, м.Львів, вул.Личаківська,81
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" вересня 2024 р.                                                                Справа №914/1231/23
Західний апеляційний господарський суд у складі колегії:
Головуючий – суддя                                                            О.В. Зварич
судді                                                                                І.Б. Малех
                                                                                І.Ю. Панова,
розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича б/н від 06.06.2024 року (вх. № 01-05/1632/24 від 07.06.2024 року)
на рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року (суддя У.І. Ділай; повний текст рішення складено 17.05.2024 року)
та на додаткове рішення господарського суду Львівської області від 21.05.2024 року (суддя У.І. Ділай; повний текст додаткового рішення складено 29.05.2024 року)
у справі № 914/1231/23
за позовом: Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав»
до відповідача: Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича (надалі ФОП   Чигрин М.М.)
за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами»
за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав»
про стягнення 25557,00 грн., 
ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог
18.04.2023 року Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» звернулась до господарського суду Львівської області з позовом до ФОП   Чигрин М.М., за участю третьої особи-1, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та за участю третьої особи-2, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» про стягнення 25557,00 коп.
Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач не сплачував за договором про правомірне використання кошти більше 2 місяців. Має заборгованість за період з жовтня 2021 по лютий 2022; за період з березня 2022 по лютий 2023 включно; за період з березня 2023 по лютий 2024 включно) в сумі 25   557, 00 грн.

Короткий зміст судових рішень першої, апеляційної та касаційної інстанції
Рішенням господарського суду Львівської області від 20.06.2023 року у справі №914/1231/23 позов Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» задоволено. Стягнуто з  ФОП   Чигрин М.М. на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» 25 557,00грн основного боргу та 2 684,00грн. судового збору.
Постановою Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 року у справі №914/1231/23 рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023 у справі №914/1231/23 залишено без змін.
Постановою Верховного Суду від 22.12.2023 року у справі №914/1231/23 касаційні скарги ФОП   Чигрин М.М. задоволено частково. Рішення Господарського суду Львівської області від 20.06.2023, постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023, додаткове рішення Господарського суду Львівської області від 04.07.2023, постанову Західного апеляційного господарського суду від 30.08.2023 та додаткову постанову Західного апеляційного господарського суду від 25.09.2023 у справі №914/1231/23 скасовано. Справу №914/1231/23 передано на новий розгляд до Господарського суду Львівської області.
Верховний Суд вказав, що судами попередніх інстанцій   не з`ясовано обставини та інші фактичні дані, які мають значення для вирішення даної справи.

Короткий зміст оскарженого судового рішення першої інстанції
Рішенням господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року у справі №914/1231/23 позов Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» задоволено. Стягнуто з ФОП   Чигрин М.М. на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських та суміжних прав» 25557,00грн основного боргу та 2684,00грн судового збору.
В ході розгляду справи суд першої інстанції встановив, що позивач свої зобов`язання за спірним договором виконав повністю. Відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, належними, достовірними, вірогідними доказами не спростував доводів позовної заяви, не надав суду доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Натомість, у випадку ненадання послуг за договором відповідач міг звернутися до позивача із вимогою припинення чи розірвання такого. Однак доказів такого звернення відповідачем також не надано.
З огляду на те, що відповідач не здійснював єдиний щомісячний платіж більше двох календарних місяців поспіль, суд дійшов висновку, що механізм розстрочки припинив дію достроково у відповідності до норм п. 3.5. договору, а відповідач зобов`язаний сплатити позивачеві 50% винагороди на умовах попередньої оплати за період дії договору, розмір якої, за розрахунком позивача, становить 25 557,00 грн (за період  березень 2021 – лютий  2022 року; березень 2022 – лютий 2023; березень 2023-лютий 2024).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій не погоджується з рішенням суду першої інстанції. Вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Зазначає, що розширене колективне управління надає право організації колективного управління управляти майновими правами членів організації у межах, визначених законодавством. Вказує на те, що позивач є організацією колективного управління, акредитованою на 3 роки з 29.05.2019 року, а строк акредитації позивача на розширене колективне управління закінчився 30.05.2022 року. Заявляє, що станом на час розгляду справи позивач не продовжив свою акредитацію, тому апелянт вважає, що з 30.05.2022 року позивач не має права здійснювати діяльність у сфері розширеного колективного управління, а також не має права на отримання справедливої винагороди. Просить рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року у справі №914/1231/23 частково скасувати, прийняти нове рішення, яким частково задоволити позовні вимоги, стягнути з ФОП   Чигрин М.М. на користь Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» 6598,94 грн. основного боргу, в решті позову відмовити. 

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи
Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує проти доводів скаржника, вважає апеляційну скаргу безпідставною, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим. Зокрема, зазначає, що згідно Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» організації колективного управління, внесені до Реєстру організацій колективного управління, мають право здійснювати добровільне колективне управління на підставі наданих їм правовласниками майнових прав. Вказує на те, що закінчення акредитації позивача у сфері колективного управління не припиняє права позивача згідно з умовами договору отримувати від відповідача платежі за договором. Звертає увагу суду на те, що Приватна організація «Українська ліга авторських та суміжних прав» не приймала рішення про одностороннє розірвання договору. Також зазначає, що до матеріалів справи долучено заяву Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав», згідно з якою останній підтверджує договірні відносини та заборгованість відповідача перед позивачем, а також те, що не існує рішення Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» про одностороннє розірвання договору. Позивач звертає увагу на те, що після закінчення акредитації позивач продовжує укладати нові договори з правовласниками. Зміст пунктів 3-2 та 3-4 розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» не потребує вчинення додаткових дій, що спрямовані на приведення права згідно з умовами договору отримувати від відповідача платежі за договором, виходячи з істотних умов, як особливостей договору між сторонами. Також заявляє, що з моменту закінчення акредитації відповідач не звертався до позивача зі скаргами про те, що відповідач обмежений чи не може використовувати музичні твори у своїй господарській діяльності. Зазначає, що відповідач про дійсність отриманих послуг та проти наявності заборгованості не заперечив, достовірними та вірогідними доказами не спростував доводів позовної заяви, не надав суду доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судового розгляду. Позивач переконаний, що відповідач самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями і така відповідальність не може ставити у залежність від дій чи бездіяльності будь-яких третіх осіб. Просить рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року у справі №914/1231/23 залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Апеляційне провадження у справі
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.06.2024 року головуючим-суддею (суддею-доповідачем) у справі №914/1231/23 визначено суддю О.В. Зварич, суддів: І.Б. Малех, І.Ю. Панова.
Ухвалою Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 року відкрито апеляційне провадження у справі № 914/1231/23 та ухвалено здійснити перегляд рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи на підставі частини 10   статті 270 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За вимогами частини тринадцятої статті 8 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
З`ясовуючи обставини стосовно ознайомлення учасників справи з порядком розгляду даної справи, суд встановив таке.
Ухвалу Західного апеляційного господарського суду від 03.07.2024 року про розгляд справи № 914/1231/23 у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи щодо рішення господарського суду Львівської області 03.07.2024 року доставлено до електронних кабінетів учасників справи.
Вищенаведеним підтверджується те, що суд вчинив дії щодо належного повідомлення сторін у справі про порядок розгляду справи №914/1231/23.
На час винесення даної постанови від сторін у справі не надходило жодних заяв чи клопотань щодо порядку розгляду апеляційною ФОП   Чигрин М.М. на судові рішення у справі № 914/1231/23, які є предметом оскарження. 
Відповідно до   статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод   кожній фізичній або юридичній особі гарантується право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.
Розумність строків є одним із основоположних засад (принципів) господарського судочинства відповідно до п. 10 ч. 3   ст. 2 Господарського процесуального кодексу України.
Суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню господарського судочинства (ст. 114 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи вищевикладене, у зв`язку з перебуванням судді Зварич О.В. у відпустці, суд вважає необхідним ухвалити постанову у даній справі в межах розумного строку.

Обставини справи
Як видно із наявних у справі копій документів, 01.03.2020 року між ФОП   Чигрин М.М. (користувач), Громадською спілкою «Українська Ліга авторських та суміжних прав» (суміжна організація), що здійснює розширене колективне управління майновими правами суб`єктів суміжних прав та інших правовласників в сфері суміжних прав та є акредитованою організацією колективного управління, Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» (авторська організація), що здійснює управління (на колективній основі) майновими правами суб`єктів авторського права та інших правовласників в сфері авторського права, Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» (ПО «УЛАСП»), як особа, яка виконує допоміжну функцію за цим договором щодо поділу винагороди (роялті), яку сплачує користувач – між репрезентативними організаціями, що управляють майновими правами відповідно до їх сфер діяльності, всі разом «Сторони» і кожна окремо – «Сторона» уклали договір № КБР-10/03/20-Н від 01.03.2020 року про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах, який є комплексним та направлений на забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах користувача.
В Преамбулі зазначено, що сторони уклали цей договір з метою здійснення єдиних виплат за отримання дозволів на публічне виконання як об`єктів авторського права (творів), так і об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).
Згідно пункту 1.1. договору користувач доручає ПО УЛАСП укласти від його імені та за його рахунок договори, за якими користувач отримає одночасно як дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів авторського права (творів), так і дозвіл на використання (способом публічного виконання) майнових прав щодо об`єктів суміжних прав (фонограм та зафіксованих у них виконань).
Відповідно до пункту 1.2. договору сторони цим договором передбачають особливий порядок перерахування коштів від користувача до Авторської Організації та Суміжної Організації, який при цьому не пов`язаний із жодними додатковими витратами з боку користувача, а направлений на раціональний поділ роялті за напрямками оплати за використання об`єктів авторського права та суміжних прав.
Пунктом 3.1. договору встановлено, що договір про надання дозволу на використання суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором.
У відповідності до пункту 3.2. договір про надання дозволу на використання авторського права та виплату винагороди за використання об`єктів авторського права укладається строком на 1 (один) рік (із автоматичною пролонгацією) і є за своєю правовою природою ліцензійним договором.
За положеннями пункту 3.3. за договорами, зазначеними в п. 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі також – «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в додатку №3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) на рахунок ПО УЛАСП (Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»).
Пунктом 3.4. договору передбачено, що механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав; і це правило стосується кожного із дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір із додатками до нього.
Згідно пункту 3.5. договору отриманий ПО УЛАСП від користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується ПО УЛАСП на рахунок Суміжної Організації та на рахунок Авторської Організації. Пропорції щодо перерахування на Суміжну Організацію та на Авторську Організацію дотримуються ПО УЛАСП завжди в рівних частках (50% на 50%). Тобто 50% від зазначеного платежу користувача має отримати Суміжна Організація, а інші 50% Авторська Організація.
Пунктом 4.3. договору передбачено, що надання дозволу, строк його дії, спосіб використання об`єктів авторського права та суміжних прав визначаються безпосередньо Додатками №1 та №2 до цього договору. Строк дії цього договору визначається строком дії того дозволу, який буде діяти довше (враховуючи додаток №1 та додаток №2 до цього договору). Адреса публічного закладу (адреси публічних закладів), в яких користувач отримує дозволи використовувати об`єкти авторського права та суміжних прав визначені в додатку №3 до цього договору. Розмір винагороди (роялті) визначається сторонами як в додатку №3 та в додатках №1 та №2 відповідно стосовно суміжних прав та стосовно авторських прав. Порядок виплати сукупної суми винагороди (роялті) користувачем на рахунок ПО УЛАСП встановлений цим договором та додатком №3 до нього, при цьому порядок сплати винагороди роялті ПО УЛАСП на користь Авторської організації та суміжної організації встановлений також відповідно додатками №1 та №2 до цього договору. Сторони можуть дооформити інші додатки та додаткові угоди до цього договору.
Відповідно до пункту 5.1. договору у разі виникнення заборгованості користувача за цим договором позов на стягнення такої заборгованості може бути поданий окремо авторською організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед авторською організацією, окремо суміжною організацією до користувача щодо наявної у користувача окремої заборгованості перед суміжною організацією, а також у разі досягнення домовленості між авторською організацією та суміжною організацією ними може бути поданий спільний позов про стягнення заборгованості з користувача.
Згідно з пунктом 5.2. договору в разі втрати суміжною організацією статусу акредитованої організації колективного управління правовідносини між суміжною організацією та іншими сторонами цього договору можуть бути призупинені (або розірвані) в односторонньому порядку за рішенням ПО УЛАСП. При цьому суми винагороди (роялті), які на такий час знаходяться в ПО УЛАСП мають бути притримані і перераховані вже новій акредитованій організації в такій сфері.
За положеннями пункту 5.4. дія цього договору поширюється на всі майнові права, про які в ньому йдеться. В той же час цей договір не охоплюватиме майнові права вилучені із дозволів, що були надані користувачу за цим договором. При цьому вилучення майнових прав із дозволів не матиме за цим договором наслідків фінансового характеру в рамках цього договору щодо жодної із сторін цього договору.
Пунктом 5.5. договору ПО УЛАСП, отримавши від користувача Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права має перерахувати 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок авторської організації, а інші 50% винагороди (роялті) від такого платежу на поточний рахунок суміжної організації. Авторська організація або суміжна організація матиме право вимагати від ПО УЛАСП плату винагороди (роялті) тільки в тому обсязі, в якому ПО УЛАСП таку винагороду фактично отримав від користувача.
Відповідно до пункту 1.1. додатку №1 та №2 до договору всі права і обов`язки за договором  про надання дозволу на використання об`єктів суміжних прав та виплату винагороди за використання об`єктів суміжних прав стосується строку – 1 рік. При цьому зазначений строк пролонгується на умовах цієї Ліцензійної угоди. За цією Ліцензійною угодою встановлюється оплата за отримання дозволу щодо 1-го року шляхом виплати щомісячних платежів із врахуванням порядку, передбаченого основним договором.
Згідно пункту 3.1. додатку №1 та №2 до договору користувач здійснює на території використання в комерційній діяльності об`єктів суміжних прав шляхом їх публічного виконання, а суміжна/авторська організація надає стосовно території користувачу на умовах, визначених цим договором, дозвіл на публічне виконання об`єктів суміжних прав. Користувач, в свою чергу, зобов`язується виплатити винагороду (роялті) суміжній/авторській організації у чіткій відповідності із умовами основного договору.
Пунктом 5.1. додатку №1 та №2 до договору визначено, що цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 01.03.2021 року, а в частині невиконання фінансових зобов`язань, фінансових санкцій та будь-яких інших зобов`язань – до їх повного виконання.
Згідно з пунктом 5.2. додатку №1 та №2 до договору у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї Ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п.5.1 дати, дія цієї Ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання Об`єктів суміжних прав, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін. Повідомлення про припинення дії цієї Ліцензійної угоди має бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних у цій Ліцензійній угоді поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення. Якщо жодна із сторін не повідомляє іншу сторону про припинення дії цього договору протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди (через що Ліцензійна угода продовжить свою дію на той самий строк), то виплата платежів проводиться з урахуванням офіційного річного рівня інфляції. Положення про збільшення розміру платежів через річний рівень інфляції є обов`язковим для виконання без підписання сторонами будь-яких додаткових угод, воно діє з першого дня коли договір було автоматично продовжено. Якщо за тих чи інших причин користувач сплачував винагороду (роялті) без врахування рівня інфляції, то він повинен доплатити відповідну суму тоді, коли до нього звернеться суміжна/авторська організація.
Відповідно до пункту 5.3. додатку №1 та №2 до договору у випадку втрати суміжною/авторською організацією статусу акредитованої організації колективного управління суміжна/авторська організація має право на власний вибір здійснити одну з наступних дій:
- залишаючись стороною цієї Ліцензійної угоди, так і основного договору, укласти договори із правовласниками таким чином, щоб користувач зміг отримати дозвіл користування правами таких правовласників;
- передати свої права як за цією Ліцензійною угодою, так і основним договором іншій новій акредитованій організації колективного управління у сфері суміжних прав щодо публічного виконання.
У пункті 2 додатку №3 до договору сторони узгодили, що розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права має складати 1800,00 грн за кожен заклад користувача 
Відповідно до пункту 3 додатку №3 до договору єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права перераховується користувачем на розрахунковий рахунок ПО УЛАСП відповідно до умов основного договору (Договором про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права і суміжних прав). Він сплачується не пізніше ніж за п`ять днів до початку місяця, за який він здійснюється (перший платіж здійснюється не пізніше 5 числа місяця стосовно якого він сплачується).
Як вбачається з Наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 29.05.2019 року № 912 Громадську спілку «Українська ліга авторських і суміжних прав» акредитовано  у сфері розширеного колективного управління – право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм). За публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, строком на три роки.
Згідно Витягу від 09.05.2023 року Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» внесена до Реєстру організацій колективного управління.
Також як вбачається з відповіді на адвокатський запит від 11.05.2023 року строк акредитації Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» закінчився 30.05.2022 року, а також те, що станом на дату підготовки відповіді на адвокатський запит Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» не має акредитації в жодній зі сфер обов`язкового та розширеного колективного управління.
Договорами про управління майновими правами №ГС020622-В від 02.06.2022 року,  №ГС040722-В від 05.07.2022 року, №ГС020822 від 10.08.2022 року, №ГС011022-В від 01.10.2022 року, №ГС011122-В від 22.11.2022 року, №ГС010323-В від 10.03.2023 року підтверджується факт надання Громадській спілці «Українська ліга авторських і суміжних прав» права здійснювати управління всіма майновими правами на об`єкти суміжних прав, які належать правовласнику.
Також заявами Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» підтверджено про наявність договірних взаємовідносин з Громадською спілкою «Українська ліга авторських і суміжних прав».
Несплата з боку відповідача за договором стала підставою для звернення з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керується суд апеляційної інстанції при прийнятті постанови та висновки суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Закон України «Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав» №   2415-VIII (далі – Закон №   2415-VIII) визначає правові та організаційні засади колективного управління майновими правами суб`єктів авторського права і (або) суміжних прав в Україні.
У статті 1 Закону №   2415-VIII терміни вживаються у такому значенні:
- добровільне колективне управління - колективне управління, що здійснюється організаціями колективного управління, зареєстрованими у встановленому цим Законом порядку, виключно щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, включених до каталогу відповідної організації колективного управління;
- колективне управління - діяльність зі збору, розподілу та виплати правовласникам доходу від прав, що здійснюється в інтересах більше ніж одного правовласника на умовах та з дотриманням принципів, передбачених цим Законом;
- організація колективного управління - громадське об`єднання зі статусом юридичної особи, зареєстроване в Установі, що не має на меті отримання прибутку, засноване виключно правовласниками, діяльність якого спрямована на колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав;
- розширене колективне управління - колективне управління майновими правами на об`єкти авторського права і (або) суміжних прав незалежно від їх наявності в каталозі організації колективного управління (крім випадків, коли відповідні права вилучені правовласником з колективного управління в порядку, встановленому цим Законом), у визначених цим Законом сферах, що здійснюється акредитованими Установою організаціями у визначених цим Законом сферах.
Відповідно до частини 1, 4 статті 12 Закону №   2415-VIII організації колективного управління від свого імені та в інтересах правовласників здійснюють такі функції: укладають із користувачами договори про надання дозволу на використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав та договори про виплату винагороди (відрахувань) за використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав; укладають договори про партнерство, договори про представництво прав з іншими організаціями колективного управління; збирають, розподіляють та виплачують дохід від прав правовласникам; звертаються до суду від імені правовласників за захистом їхніх майнових прав відповідно до статутних повноважень та доручення правовласників, вчиняють інші дії, передбачені законодавством та дорученням правовласників, необхідні для захисту майнових прав правовласників, в інтересах яких діє організація; забезпечують ведення реєстру правовласників, реєстру об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майновими правами щодо яких управляє організація; здійснюють моніторинг правомірності використання об`єктів авторського права і (або) суміжних прав згідно зі сферами управління правами, щодо яких зареєстровано організацію, та щодо об`єктів авторського права і (або) суміжних прав, майнові права на які передані їй в управління; здійснюють інші функції, визначені цим Законом та статутом.
Добровільне колективне управління майновими авторськими та суміжними правами може здійснюватися в будь-якій сфері управління правами, крім тих, у яких здійснюється розширене або обов`язкове колективне управління.
Частиною 5 вказаної статті встановлено, що розширене колективне управління поширюється на всю територію України та здійснюється щодо майнових прав усіх правовласників за відповідною категорією у сферах, щодо яких акредитовано організацію, у тому числі тих, що не укладали договір про управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав з акредитованою організацією, незалежно від обраного такими правовласниками способу управління належними їм правами.
Розширене колективне управління об`єктами авторського права і (або) суміжних прав здійснюється виключно в таких сферах: публічне виконання музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів; публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту, включно з тими творами, що включені до складу аудіовізуальних творів, крім кабельної ретрансляції; право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне виконання фонограм і зафіксованих у них виконань чи публічну демонстрацію відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою; право на справедливу винагороду, спільну для виконавців та виробників фонограм (відеограм), за публічне сповіщення фонограм і зафіксованих у них виконань, відеограм і зафіксованих у них виконань, опублікованих для використання з комерційною метою, крім кабельної ретрансляції. Перелік сфер колективного управління, за якими здійснюється розширене колективне управління, визначений цією частиною, є вичерпним.
Одна організація колективного управління може бути акредитована на здійснення розширеного колективного управління у декількох сферах щодо декількох категорій правовласників, за умови відсутності конфлікту інтересів між різними категоріями правовласників.
Згідно пункту 3-2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №   2415-VIII організації колективного управління, внесені до Реєстру організацій колективного управління, мають право тимчасово здійснювати добровільне колективне управління на підставі наданих їм правовласниками майнових прав у сфері розширеного колективного управління, передбаченій   підпунктами 1   і (або)   2   абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону, шляхом укладання договору з користувачами на умовах тарифу, що визначається організацією колективного управління для таких договорів без застосування порядку встановлення тарифів, передбаченого   статтею 20   цього Закону, щодо творів, включених до каталогу цієї організації колективного управління, але не довше ніж 60 днів з дня публікації на офіційному веб-сайті Установи оголошення Установи про встановлення тарифу у відповідній із зазначених сфер за результатами узгодження шляхом переговорів або визначеного судом.
Пунктом 3-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №   2415-VIII встановлено, що враховуючи введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану:
1) з моменту набрання чинності цим пунктом припиняються зобов`язання, які виникли в період з 24 лютого 2022 року до дати набрання чинності цим пунктом, щодо сплати неустойки, процентів, інфляційних втрат, а також застосування інших видів цивільно-правової відповідальності, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням користувачами зобов`язань зі сплати доходу від прав перед акредитованими організаціями колективного управління, строк акредитації яких, визначений   частиною дванадцятою   статті 16 цього Закону, закінчився до дати набрання чинності цим пунктом;
2) з моменту набрання чинності цим пунктом на період до припинення чи скасування воєнного стану припиняється нарахування неустойки, процентів, інфляційних втрат, а також застосування інших видів цивільно-правової відповідальності, пов`язаних з невиконанням або неналежним виконанням користувачами зобов`язань зі сплати доходу від прав перед акредитованими організаціями колективного управління, строк акредитації яких, визначений   частиною дванадцятою   статті 16 цього Закону, закінчився до дати набрання чинності цим пунктом;
3) з моменту набрання чинності цим пунктом припиняються переговори про встановлення тарифів, інформація про початок процесу щодо яких була розміщена на офіційному веб-сайті Установи до 24 лютого 2022 року;
4) з моменту набрання чинності цим пунктом та протягом 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану в Україні, організація колективного управління, яка відповідно до   пункту 3-2   цього розділу здійснює добровільне колективне управління майновими правами на використання відповідного музичного твору (з текстом або без тексту), уповноважується на збір справедливої винагороди, передбаченої   підпунктами 3   та   4   абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону за використання користувачами таким самим способом (публічне виконання або публічне сповіщення) зафіксованих виконань, фонограм і (або) відеограм, при створенні яких використано такий музичний твір. При цьому тариф для сплати користувачем справедливої винагороди відповідно до цього підпункту становить    50 відсотків від розміру винагороди, яку користувач сплачує організації колективного управління за той самий спосіб використання такого музичного твору за той самий період використання. Організація колективного управління, яка зібрала справедливу винагороду відповідно до цього підпункту, здійснює її розподіл та виплату правовласникам або організаціям колективного управління, які представляють відповідних правовласників, з урахуванням положень   статті 21   цього Закону. Користувач, який сплатив винагороду за використання музичного твору відповідним способом та справедливу винагороду за такий самий спосіб використання виконання, фонограми і (або) відеограми, передбачену   підпунктами 3   та   4   абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону, відповідній організації колективного управління в порядку визначеному цим підпунктом, не матиме зобов`язань перед будь-якими правовласниками про сплату винагороди за таке використання твору, виконання, фонограми і (або) відеограми за відповідний період використання;
5) з моменту набрання чинності цим пунктом конкурси на визначення акредитованої організації колективного управління не оголошуються і не проводяться протягом воєнного стану в Україні. Установа оголошує конкурси на визначення акредитованої організації колективного управління у сферах, в яких відсутні акредитовані організації на дату припинення чи скасування воєнного стану в Україні, протягом 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану в Україні.
Аналізуючи зазначені положення, колегія суддів приходить до висновку, що враховуючи введення в Україні з 24 лютого 2022 року воєнного стану у період з 01.01.2023 та протягом 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану в Україні збір справедливої винагороди за публічне виконання та публічне сповіщення музичних недраматичних творів з текстом і без тексту здійснюється з урахуванням вимог пункту 3-4 Розділу VI Прикінцевих та перехідних положень Закону №   2415-VIII.
Враховуючи вищезазначені приписи Прикінцевих та перехідних положень Закону №   2415-VIII суд зазначає, що організація колективного управління, яка здійснює добровільне колективне управління майновими правами на використання відповідного музичного твору (з текстом або без тексту), уповноважується на збір справедливої винагороди, передбаченої   підпунктами 3   та   4   абзацу третього частини п`ятої статті 12 цього Закону за використання користувачами таким самим способом (публічне виконання або публічне сповіщення) зафіксованих виконань, фонограм і (або) відеограм, при створенні яких використано такий музичний твір.
Також зі змісту вказаних положень випливає, що на період дії воєнного часу та протягом 12 місяців після припинення чи скасування воєнного стану в Україні організація колективного управління, що не має акредитації, водночас внесена до Реєстру організацій колективного управління, має право на підставі наданих їм правовласниками майнових прав на збір справедливої винагороди, передбаченої підпунктами 3 та 4 абзацу третього частини п`ятої статті 12 Закону №   2415-VIII.
У цій справі судом встановлено, що згідно Витягу від 09.05.2023 року Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» внесена до Реєстру організацій колективного управління.
Також судом встановлено, що договорами про управління майновими правами №ГС020622-В від 02.06.2022 року,  №ГС040722-В від 05.07.2022 року, №ГС020822 від 10.08.2022 року, №ГС011022-В від 01.10.2022 року, №ГС011122-В від 22.11.2022 року, №ГС010323-В від 10.03.2023 року підтверджується факт надання Громадській спілці «Українська ліга авторських і суміжних прав» права здійснювати управління всіма майновими правами на об`єкти суміжних прав, які належать правовласнику.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини.
Укладений між ФОП   Чигрин М.М., Громадською спілкою «Українська Ліга авторських та суміжних прав», Приватною організацією «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами», Приватною організацією «Українська ліга авторських і суміжних прав» договір про забезпечення правомірного використання об`єктів авторського права та об`єктів суміжних прав в публічних закладах № КБР-110/03/20-Н від 01.03.2020 року став підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами частини 1 статті 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 
Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
За змістом статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
У відповідності до частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно частини 8, 9 статті 16 Закону України «Про охорону прав на знаки для товарів і послуг» власник свідоцтва має право дати будь-якій особі дозвіл (видати ліцензію) на використання торговельної марки на підставі ліцензійного договору. Договір про передачу права власності на торговельну марку і ліцензійний договір вважаються дійсними, якщо вони укладені у письмовій формі і підписані сторонами.
Частиною 3, 4 статті 426 Цивільного кодексу України передбачено, що використання об`єкта права інтелектуальної власності іншою особою здійснюється з дозволу особи, яка має виключне право дозволяти використання об`єкта права інтелектуальної власності, крім випадків правомірного використання без такого дозволу, передбачених цим Кодексом та іншим законом. Умови надання дозволу (видачі ліцензії) на використання об`єкта права інтелектуальної власності можуть бути визначені ліцензійним договором, який укладається з додержанням вимог цього Кодексу та іншого закону.
Згідно частини 1 статті 1109 Цивільного кодексу України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) за ліцензійним договором одна сторона (ліцензіар) надає другій стороні (ліцензіату) дозвіл на використання об`єкта права інтелектуальної власності (ліцензію) на умовах, визначених за взаємною згодою сторін з урахуванням вимог цього Кодексу та іншого закону.
За приписами частини 3-5 Цивільного кодексу України У ліцензійному договорі визначаються вид ліцензії, сфера використання об`єкта права інтелектуальної власності (конкретні права, що надаються за договором, способи використання зазначеного об`єкта, територія та строк, на які надаються права, тощо), розмір, порядок і строки виплати плати за використання об`єкта права інтелектуальної власності, а також інші умови, які сторони вважають за доцільне включити у договір. Вважається, що за ліцензійним договором надається невиключна ліцензія, якщо інше не встановлено ліцензійним договором. Предметом ліцензійного договору не можуть бути права на використання об`єкта права інтелектуальної власності, які на момент укладення договору не були чинними.
На час виникнення спірних правовідносин був чинним Закон України «Про авторське право і суміжні права» № 3792-XII (далі – Закон № 3792-XII), а тому при вирішенні спору підлягають застосуванню норми вказаного Закону.
Відповідно до частини 4, 5 статті 32 Закону № 3792-XII за авторським договором про передачу невиключного права на використання твору автор (чи інша особа, яка має авторське право) передає іншій особі право використовувати твір певним способом і у встановлених межах. При цьому за особою, яка передає невиключне право, зберігається право на використання твору і на передачу невиключного права на використання твору іншим особам. Право на передачу будь-яким особам невиключних прав на використання творів мають організації колективного управління, яким суб`єкти авторського права передали повноваження на управління своїми майновими авторськими правами.
За положеннями частини 2 статті 33 Закону № 3792-XII договір про передачу прав на використання творів вважається укладеним, якщо між сторонами досягнуто згоди щодо всіх істотних умов (строку дії договору, способу використання твору, території, на яку поширюється передаване право, розміру і порядку виплати авторської винагороди, а також інших умов, щодо яких за вимогою однієї із сторін повинно бути досягнено згоди).
Згідно зі статтею 45 Закону № 3792-XII суб`єкти авторського права і суміжних прав можуть управляти своїми правами: особисто; через свого повіреного; через організацію колективного управління.
Судом встановлено, що згідно пункту 3.3. за договорами, зазначеними в п. 3.1. та 3.2. користувач здійснює оплату за 1 (один) рік шляхом виплат в розстрочку, а саме здійснює оплату щомісячними платежами. При цьому користувачем здійснюється оплата єдиним платежем як за авторські, так і за суміжні права (надалі також – «Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права») в розмірі, що зазначений в додатку №3 до цього договору (з урахуванням інших положень договору) на рахунок ПО УЛАСП (Приватної організації «Українська ліга авторських і суміжних прав»).
Пунктом 3.4. договору передбачено, що механізм розстрочки передбачений цим договором діє наступним чином. Користувач активує механізм розстрочки шляхом здійснення першого Єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права (роялті) в повному обсязі не пізніше 15-ти днів з дати підписання цього договору. Режим розстрочки за загальним правилом за цим договором діє без обмеження строку. В той же час, якщо користувач не сплачував Єдиний щомісячний сукупний платіж за майнові права два календарних місяці поспіль, то механізм розстрочки припиняє дію достроково і розпочинають діяти умови річної оплати (умови річної оплати означають: оплату за рік у вигляді повної передоплати, причому її строк здійснення вважається таким, що настав; і це правило стосується кожного із дозволів: як стосовно авторських прав, так і стосовно суміжних прав). Підставою для оплати в цьому випадку є сам цей договір із додатками до нього.
У пункті 2 додатку №3 до договору сторони узгодили, що розмір єдиного щомісячного сукупного платежу за майнові права має складати 1800,00 грн за кожен заклад користувача. 
Щодо акредитації Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав» колегія суддів зазначає наступне.
Як вже було зазначено, згідно Витягу від 09.05.2023 року Громадська спілка «Українська ліга авторських і суміжних прав» внесена до Реєстру організацій колективного управління.
Поновлення акредитації є унеможливленим з огляду на положення пункту 3-4 Прикінцевих та перехідних положень Закону №   2415-VIII.
Водночас, аналізуючи вищевказані норми та встановлені обставини справи, колегія суддів зазначає, що закінчення акредитації у сфері колективного управління не означає припинення права по укладеному між сторонами договору отримувати платежі.
Згідно з пунктом 5.2. додатку №1 та №2 до договору у випадку, якщо жодна із сторін не повідомить письмово іншу сторону про припинення дії цієї Ліцензійної угоди протягом місяця до настання зазначеної в п.5.1 дати, дія цієї Ліцензійної угоди вважається подовженою на той самий строк і на тих же умовах, і так кожного разу коли протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди не буде належного повідомлення про припинення. Належним повідомленням про припинення зі сторони користувача є лист з доданим до нього Актом припинення використання Об`єктів суміжних прав, що має бути підписаний уповноваженими представниками сторін. Повідомлення про припинення дії цієї Ліцензійної угоди має бути надіслане засобами поштового зв`язку (цінним листом), при цьому належним доказом направлення повідомлення є чек відділу поштового зв`язку із зазначенням вказаних у цій Ліцензійній угоді поштових реквізитів сторони, на адресу якої направлено листа, а також опис вкладення з відтиском (печаткою) поштового відділу, який посвідчує відправлення зазначеного вище повідомлення. Якщо жодна із сторін не повідомляє іншу сторону про припинення дії цього договору протягом місяця до завершення строку дії цієї Ліцензійної угоди (через що Ліцензійна угода продовжить свою дію на той самий строк), то виплата платежів проводиться з урахуванням офіційного річного рівня інфляції. Положення про збільшення розміру платежів через річний рівень інфляції є обов`язковим для виконання без підписання сторонами будь-яких додаткових угод, воно діє з першого дня коли договір було автоматично продовжено. Якщо за тих чи інших причин користувач сплачував винагороду (роялті) без врахування рівня інфляції, то він повинен доплатити відповідну суму тоді, коли до нього звернеться суміжна/авторська організація.
Заявами Приватної організації «Організація колективного управління авторськими та суміжними правами» та Приватної організації «Українська ліга авторських та суміжних прав» підтверджено наявність договірних взаємовідносин з Громадською спілкою «Українська ліга авторських і суміжних прав».
Відповідно до пункту 5.3. додатку №1 та №2 до договору у випадку втрати суміжною/авторською організацією статусу акредитованої організації колективного управління суміжна/авторська організація має право на власний вибір здійснити одну з наступних дій:
- залишаючись стороною цієї Ліцензійної угоди, так і основного договору, укласти договори із правовласниками таки чином, щоб користувач зміг отримати дозвіл користування правами таких правовласників;
- передати свої права як за цією Ліцензійною угодою, так і основним договором іншій новій акредитованій організації колективного управління у сфері суміжних прав щодо публічного виконання.
Враховуючи усе вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що зміст пунктів 3-2 та 3-4 розділу VI “Прикінцеві та перехідні положення” Закону України “Про ефективне управління майновими правами правовласників у сфері авторського права і (або) суміжних прав” не потребує вчинення додаткових дій, що спрямовані на приведення умов договору у відповідність до даних пунктів. Закінчення акредитації не припиняє права згідно з умовами договору отримувати від відповідача платежі за договором, виходячи з істотних умов, як особливостей договору між сторонами.
Також суд зазначає, що відповідачем не надано доказів оспорювання укладеного договору.
Отже, враховуючи приписи Цивільного Кодексу України щодо зобов`язань та обставини даної справи суд вірно виснував, що між сторонами не припинені договірні зобов`язання та є чинними для його сторін.
Судом встановлено, що позивач виконав свої зобов`язання у повному обсязі, а відтак у відповідача є обов`язок по сплаті платежів згідно умов, які сторони погодили в договорі.
Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано та підставно задовольнив позов Громадської спілки «Українська ліга авторських і суміжних прав».
За наслідками апеляційного перегляду оскарженого судового рішення судова колегія констатує, що доводи апелянта не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги. Ці доводи не спростовують висновків, наведених у рішенні господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року.
Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 269 Господарського процесуального кодексу України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 86 Господарського процесуального кодексу України).
Відповідно до ч.ч. 1-5 статті 236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, у рішеннях судів та органів, що вирішують спори, має бути належним чином викладено підстави, на яких вони ґрунтуються. Обсяг цього обов`язку щодо обґрунтовування рішення може бути різним залежно від характеру самого рішення і має визначатись з урахуванням обставин відповідної справи. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Підсумовуючи вищевказане, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції вірно встановив обставини, що мають значення для справи, надав належну оцінку дослідженим доказам, прийняв законне обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального і процесуального права, тому його необхідно залишити без змін, апеляційну скаргу – без задоволення.

Судові витрати
З огляду на те, що суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, судові витрати, пов`язані з розглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на скаржника відповідно до статті 129 Господарського процесуального кодексу України.
Керуючись, п. 10 ч. 3 ст. 2, ст.ст. 8, 86, 114, 123, 124, 126, 129, 269, 270, 275, 276, 282 Господарського процесуального кодексу України, Західний апеляційний господарський суд –
ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Чигрина Миколи Максимовича б/н від 06.06.2024 року (вх. № 01-05/1632/24 від 07.06.2024 року) залишити без задоволення, рішення господарського суду Львівської області від 07.05.2024 року у справі №914/1231/23 – без змін.
Судові витрати за розгляд апеляційної скарги покласти на скаржника.
Справу повернути в господарський суд Львівської області.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. 
Строки та порядок оскарження постанов (ухвал) апеляційного господарського суду визначені в § 1 глави 2 Розділу IV ГПК України.

Веб-адреса судового рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень: http//reyestr.court.gov.ua.

Головуючий суддя                                                                                 О.В. Зварич 

Суддя                                                                                                    І.Б. Малех

Суддя                                                                                                    І.Ю. Панова