ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/1096/24	Головуючий по 1 інстанції	
Справа №386/987/19 Категорія: 302000000  	Гарбуз О.С. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Новіков О. М. 	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       18 липня 2024 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Карпенко О.В., Василенко Л.І., 
за участю секретаря Ярошенка Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_2 , про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року  ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом. 
В обґрунтування позовних вимог зазначала, що 03 травня 2018 року вона звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки, загальною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Проте, ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області листом від 30 травня 2018 року відмовило їй у наданні такого дозволу.
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 03 серпня 2018 року у справі № 811/1719/18 визнано протиправною відмову ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та зобов`язано останнього повторно розглянути її заяву. На підставі цього рішення суду, наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 06 листопада 2018 року їй надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір земельної ділянки - 2,0000 га, із цільовим призначення - для ведення особистого селянського господарства.
Вона замовила відповідний проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Після цього вона звернулася до державного кадастрового реєстратора відділу у Голованівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, а саме: про державну реєстрацію земельної ділянки.
Але рішенням від 14 серпня 2019 року їй відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку з перетином ділянки із земельною ділянкою, кадастровий номер 3521483900:02:000:0688 (площа співпадає на 0,2281%), та із земельною ділянкою, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689 (площа співпадає на 99,7741%).
Позивач зазначила, що, згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, яку вона оформляла, під час розроблення проекту землеустрою, ОСОБА_2 23 серпня 2019 року зареєстровав право власності на підставі наказу Головного управління Держгеокадастру від 09 серпня 2018 року про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області.
Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09 серпня 2019 року № 11-4135/14-19-СГ про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689;
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;
- зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;
- визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області;
-зобов`язати ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку зі здійсненням реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0688.
Рішенням Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог про визнання незаконними і скасування оскаржуваного наказу та скасування державної реєстрації речового права. Набуття ОСОБА_2 права власності на земельну ділянку є правомірним, оскільки ним, як і позивачкою, також розроблено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, який він раніше ніж ОСОБА_1 подав на затвердження.
Не погодившись з таким рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 , через свого представника - адвоката Боруша А.О., подала апеляційну скаргу в якій просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Позивач вважає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та таким, що підлягає скасуванню, у зв`язку із неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи та неправильним застосування норм матеріального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що суд розглянув справу з надмірній формалізмом. Всі мотиви суду зводяться до того, що законодавство не містять норми які врегульовують ситуації, за якої на одну і ту ж ділянку надано дозвіл різним особам.
Звертає увагу, що Верховний Суд вже висловив позицію, у якій орган державної влади або орган місцевого самоврядування не має правових підстав для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою на земельну ділянку двом різним особам на одну і ту ж земельну ділянку. Зокрема, така позиція викладена у постановах від 25.04.2018 у справі № 461/2132/17; від 31.07.2019 у справі № 472/1286/17-ц; від 11.09.2019 у справі № 472/1284/17-ц; від 27.11.2019 в справі № 671/464/17; від 22.01.2020 у справі № 707/2230/18. Натомість суд першої інстанції не навів жодного мотиву для неврахування висновків з питань застосування норм права при вирішення аналогічних спорів, які зазначені у вищевказаних постановах Верховного Суду, і на які посилалася сторона позивача.
Вказує, що суд першої інстанції не дослідив та не надав правову оцінку обставинам, які мають вирішальне значення у даній справі: наявність висновку про погодження проєкту землеустрою ОСОБА_1 , а також висновку державної експертизи землевпорядної організації, яка затверджена Головним управлінням Держгеокадастру у Кіровоградській області. 
ОСОБА_1 виготовлено проєкт землеустрою, який погоджено та пройшов державну експертизу, отже процедура приватизації земельної ділянки нею дотримана у повному обсязі, а тому питання затвердження проєкту землеустрою та передання земельної ділянки їй у власність мало вже формальний характер, оскільки підстав для відмови у прийнятті такого рішення у Головного управління не було. Як і не було б підстав для відмови у державній реєстрації земельної ділянки у державного кадастрового реєстратора (у разі відсутності земельних ділянок 3521483900:02:000:0688 та 3521483900:02:000:0689).
Також, представник позивача вказав, що суд першої інстанції, досліджуючи підстави для видачі Головним управлінням наказу про надання дозволу на розробку проєкту землеустрою ОСОБА_2 , вийшов за межі позовних вимог, оскільки у даному спорі вирішальним є питання щодо підстав надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 при чинному погодженому та пройшовшому державну експертизу проєкту землеустрою ОСОБА_1 .
Судом першої інстанції не взято до уваги, що у проєкті землеустрою ОСОБА_1 містяться підписи уповноважених осіб Головного управління в акті приймання-передачі межових знаків. Більше того, державна експертиза землевпорядної документації проведена безпосередньо Головним управлінням Держгеокадастру, а тому відповідач достеменно знав про законний інтерес ОСОБА_1 на земельну ділянку.
Представник позивача зауважив, що на виконання ухвали суду першої інстанції про витребування копії «Проєкту землеустрою щодо відведеню земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарств: ОСОБА_2 », Відділом у Голованівському районі Головним управлінням Держгеокадастру повідомлено, що даний проєкт на зберігання не надходив, а відповідачем повідомлено про неможливість надати витребуваний проект землеустрою. Доводи суду першої інстанції про спростування відсутності такого проекту самим наказом вважає безпідставними.
Отже, суд визнав встановленими обставини наявності проекту землеустрою, який затверджений оспорюваним наказом, які недоведені у встановленому законом порядку. При цьому, такі докази мають суттєве значення для справи.
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 01 вересня 2021 року касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої також діяв адвокат Боруш А.О., задоволено частково. Постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-19243св20).
Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове судове рішення про задоволення позову. Визнано недійсним наказ ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09 серпня 2019 року № 11-4135/14-19-СГ про затвердження проєкту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689. Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням реєстрації земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689. Визнано протиправною та скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0688. Зобов`язано ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням реєстрації земельної ділянки, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0688. Стягнуто з ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги по 4 802,50 грн. з кожного.
Постанова апеляційного суду мотивована тим, що ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області допустило неконкурентне надання землі у власність особи за наявності двох бажаючих осіб, що є порушення принципу рівності права власності на землю. Так, без будь-якого конкурсу спірна земельна ділянка була надана ОСОБА_2 , хоча він пізніше за ОСОБА_1 дізнався про існування цієї земельної ділянки і звернувся з відповідною заявою. Суд першої інстанції не звернув уваги на ці порушення та розглянув справу на підставі висновків, що призвели до неправильного вирішення спору.
Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_3 задоволено.
Постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.
Постанова суду касаційної інстанції мотивована тим, що апеляційний суд, розглянувши спір по суті, не звернув увагу на те, що на момент винесення оскаржуваного судового рішення (22 березня 2022 року) власником спірної земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, був не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 .
Перехід прав та обов`язків відносно майна (земельної ділянки на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2020 року № 1262) від одного суб`єкта права до іншого суб`єкта права є сингулярним правонаступництвом.
Зважаючи на наведене, Верховний Суд вважав обґрунтованими доводи касаційної скарги ОСОБА_3 про те, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року вирішено питання про її права та інтереси як особи, яка не брала участі у справі, що є безумовною підставою для скасування зазначеного судового рішення.
Відповідно до протоколу щодо неможливості автоматизованого розподілу судової справи між суддями Кропивницького апеляційного суду від 17.05.2024 призначення не відбулося. Не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу справи.
Розпорядженням голови Кропивницького апеляційного суду в порядку ч. 4 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України від 22 травня 2024 року справу №386/987/19 передано до Черкаського апеляційного суду.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Черкаського апеляційного суду від 27.05.2024 року справу передано колегії суддів: головуючий суддя - Новіков О.М., судді - Карпенко О.В., Василенко Л.І.
Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 29 травня 2024 року прийнято до свого провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року.
Заслухавши представника ОСОБА_3 , перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. 
Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення районного суду не відповідає вказаним вимогам.
Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 03 травня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області із заявою про надання дозволу на виготовлення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства на території Крутеньківської сільської ради.
06 листопада 2018 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видано наказ № 11-7726/14-18-СГ, яким ОСОБА_1 надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.
05 березня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області винесено наказ № 11-655/14-19-СГ, яким ОСОБА_2 , за його, заявою надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою.
Згідно з наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 06 листопада 2018 року № 11-7726/14-18-СГ фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 виготовлено проєкт землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства, в якій наявні технічний звіт про топографо-геодезичні роботи з кадастровою/ топографічною зйомкою, відомості оцінки точності GPS-вимірювань в режимі RTK та обчислення координат точок місцевості, відомості вирахування координат та площі земельної ділянки, проект акта приймання-передачі межових знаків на зберігання з додатком, відомість вирахування площі земельної ділянки, викопіювання з кадастрової карти (плану), висновок про розгляд проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, висновок державної експертизи землевпорядної документації, затверджений Головним управлінням Держгеокадастру 03 травня 2019 року.
Наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09 серпня 2019 року № 11-4135/14-19-СГ ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства та надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га, із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689.
14 серпня 2019 року державним кадастровим реєстратором відділу у Голованівському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області за зверненням ОСОБА_1 від 07 серпня 2019 року винесено рішення № РВ-3500786132019 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, у зв`язку з відсутньою електронною копією технічної документації із землеустрою у форматі PDF та перетином інших ділянок, а саме: земельною ділянкою, кадастровий номер 3521483900:02:000:0688 (площа співпадає на 0,2281%), та земельною ділянкою, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689 (площа співпадає на 99,7741%).
Відповідно до копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 03 вересня 2019 року № 179587390 та копії Поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521483900:02:000:0689, ОСОБА_2 зареєстрував право власності на цю земельну ділянку 23 серпня 2019 року.
Згідно з копією Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03 вересня 2019 року № 179586771 та копією поземельної книги щодо земельної ділянки з кадастровим номером 3521483900:02:000:0688, цю земельну ділянку віднесено до державної власності.
Водночас, відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, земельна ділянка площею 2,0000 га, яка розташована на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2020 року № 1262, посвідченого приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренко В. В., належить громадянці ОСОБА_3 .
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (стаття 5 ЦПК України).
За змістом частини першої статті 4 ЦПК України та частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.
Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до статті 14 Конституції України земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.
Згідно з частиною першою статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» для ведення особистого селянського господарства використовують земельні ділянки розміром не більше 2,0 гектара, передані фізичним особам у власність або оренду в порядку, встановленому законом.
Частинами першою, другою статті 78 ЗК України визначено, що право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.
Згідно з пунктом «б» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.
Відповідно до пункту «а» частини третьої статті 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва.
Абзацом першим частини першої статті 116 ЗК України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.
Згідно з пунктом «в» частини третьої статті 116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

У пункті «б» частини першої статті 121 ЗК України зазначено, що громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.
Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами, погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проєктів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118, 186-1 ЗК України.
Встановлено, що 06 листопада 2018 року та 05 березня 2019 року ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області видало накази, якими, відповідно, надано дозвіл на розроблення проєктів землеустрою, ОСОБА_1 , яка подала відповідну заяву 03 травня 2018 року, та ОСОБА_2 , щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, орієнтовний розмір 2,0000 га, із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства.
Частиною шостою статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).
Відповідно до абзацу 1 частини сьомої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.
З аналізу вказаних норм убачається, що Держгеокадастр за результатами розгляду заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою має право вчинити лише такі дії, а саме: надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, або надати мотивовану відмову у його наданні, з підстав, які прямо передбачені статтею 118 ЗК України.
Згідно з Інструкцією «Про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками», затвердженої наказом Держземагентства України від 18 травня 2010 року № 376, межа земельної ділянки - сукупність ліній, що утворюють замкнений контур і розмежовують земельні ділянки. Бажане місце розташування земельної ділянки з її орієнтовними розмірами зазначається заявником на фрагментах планово-картографічних матеріалів, які надають можливість правильно визначити місце розташування земельної ділянки, на яку претендує особа, яка звернулась з клопотанням з метою безоплатного отримання земельної ділянки у власність.
Тобто, графічні матеріали, які додаються до клопотання, повинні бути такими, обсяг даних яких дозволяє чітко ідентифікувати бажане місце розташування земельної ділянки відносно інших землевласників та землекористувачів, а бажана земельна ділянка має бути максимально конкретизованою, що б давало можливість відповідачу насамперед встановити зазначене місце розташування, перевірити відповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів та у передбачених земельним законодавством випадках надати дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо чітко визначеної земельної ділянки.
Згідно з пунктами 45, 47, 162 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 (далі - Порядок), із метою надання фізичним та юридичним особам актуальної картографічної інформації про об`єкти Державного земельного кадастру згідно з пунктами 162-199 цього Порядку державними кадастровими реєстраторами виготовляється викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) за формою згідно з додатком 7.
Відповідно до пункту 183 Порядку (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) викопіювання з картографічної основи Державного земельного кадастру, кадастрової карти (плану) формується за допомогою програмного забезпечення Державного земельного кадастру в одному примірнику, який надається заявникові після підписання Державним кадастровим реєстратором, адміністратором центру надання адміністративних послуг, уповноваженою посадовою особою виконавчого органу органу місцевого самоврядування та засвідчення його підпису власною печаткою, а у разі, коли викопіювання надається в електронній формі, - посвідчення його власним кваліфікованим електронним підписом.
Порядок погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок та повноваження органів виконавчої влади в частині погодження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок регулюється статтями 118 та 186-1 ЗК України.
Відповідно до частини дев`ятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.
Згідно з пунктом 67 Порядку ведення Державного земельного кадастру, внесення відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру здійснюється виключно на підставі та відповідно до Закону України «Про державний земельний кадастр» та цього Порядку.
Відповідно до пункту 107 Порядку ведення Державного земельного кадастру Державна реєстрація земельної ділянки здійснюється під час її формування за результатами складення документації із землеустрою після її погодження у встановленому порядку та до прийняття рішення про її затвердження органом державної влади або органом місцевого самоврядування (у разі, коли згідно із законом така документація підлягає затвердженню таким органом) шляхом відкриття Поземельної книги на таку земельну ділянку відповідно до пунктів 49-54 цього Порядку.
Частинами п`ятою, шостою статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що Державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації.
Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Зміна найменування акціонерного товариства у зв`язку із зміною типу акціонерного товариства або перетворенням акціонерного товариства в інше господарське товариство не є підставою для відмови у державній реєстрації земельної ділянки.
Порядок проведення державної реєстрації земельної ділянки також визначено пунктами 107-114 Порядку.
Відповідно до абзацу 1 пункту 109 цього Порядку державна реєстрація земельної ділянки здійснюється за заявою особи, якій за рішенням органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування надано дозвіл на розроблення документації із землеустрою, що є підставою для формування земельної ділянки у разі її передачі у власність чи користування із земель державної чи комунальної власності, або уповноваженої нею особи.
Для здійснення державної реєстрації земельної ділянки кадастровому реєстратору подаються згідно з пунктом 110 Порядку (у відповідній редакції): 1) заява (у паперовій або електронній формі) про державну реєстрацію земельної ділянки за формою згідно з додатком 22; 2) оригінал погодженої відповідно до законодавства документації із землеустрою, яка є підставою для формування земельної ділянки (разом з позитивним висновком державної експертизи землевпорядної документації у разі, коли така документація підлягає обов`язковій державній експертизі землевпорядної документації), у паперовій або електронній формі відповідно до вимог Закону України «Про землеустрій»; 3) електронний документ.
Відповідно до пункту 111 Порядку державний кадастровий реєстратор для здійснення державної реєстрації земельної ділянки протягом 14 календарних днів з дня реєстрації відповідної заяви перевіряє: 1) відповідність поданих документів вимогам, передбаченим пунктом 67 цього Порядку; 2) електронний документ відповідно до пункту 74 цього Порядку.
За результатами перевірки Державний кадастровий реєстратор виконує одну з таких дій: здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або приймає рішення про відмову в державній реєстрації земельної ділянки відповідно до пунктів 70, 73, 77-83 Порядку.
Згідно з вимогами статті 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.
Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера.
Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок.
За положеннями статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання угоди недійсною, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.
Слід звернути увагу, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою не є правовстановлюючим актом і не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття права власності чи користування на земельну ділянку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 380/624/16-ц, провадження № 14-301цс18).
Добросовісність та розумність належать до фундаментальних засад цивільного права (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Отже, і на переддоговірній стадії сторони повинні діяти правомірно, зокрема, поводитися добросовісно, розумно враховувати інтереси одна одної, утримуватися від недобросовісних дій чи бездіяльності.
Велика Палата Верховного Суду сформулювала правові висновки у постанові від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20), згідно з якими неможливо надати єдину універсальну відповідь на питання про те, чи є поведінка органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який надав дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки кільком особам, правомірною чи неправомірною. Відповідь на це питання залежить від оцінки такої поведінки як добросовісної чи недобросовісної, і така оцінка має здійснюватися у кожній справі окремо, виходячи з конкретних обставин справи.
Отже, рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Звернення особи до органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування з метою отримання земельної ділянки у власність чи користування зумовлене інтересом особи на отримання цієї земельної ділянки, за відсутності для цього законних перешкод. Зазначений інтерес, у разі формування земельної ділянки за заявою такої особи та поданими документами, підлягає правовому захисту. Погодження та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка раніше сформована на підставі проекту землеустрою іншої особи, порушує законний інтерес такої особи щодо можливості завершити розпочату ним відповідно до чинного законодавства процедуру приватизації земельної ділянки та суперечить вимогам землеустрою. За наявності двох або більше бажаючих отримати земельну ділянку державної чи комунальної власності у власність при безоплатній передачі земельних ділянок в межах встановлених норм (стаття 121 ЗК України) першочергове право на таке отримання має особа, на підставі проекту землеустрою якої сформована відповідна ділянка, якщо для цього немає законних перешкод.
У пункті 77 постанови Великої палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 688/2908/16-ц (провадження № 14-28цс20) зроблено висновок про те, що неконкурентне надання землі у користування за наявності двох або більше бажаючих не відповідає принципам забезпечення рівності права власності на землю громадян, юридичних осіб, територіальних громад та держави; забезпечення гарантій прав на землю. Зокрема, не можна вважати справедливим і розумним надання землі особі, яка пізніше за інших дізналася про існування вільної земельної ділянки і звернулася з відповідною заявою.
Колегією суддів встановлено, що наказом Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 06.11.2018 року №11-7726/14-18СГ ОСОБА_1 погоджено надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, а наказом ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області від 05.03.2019 року № 11-655/14-19 ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність.
Оскільки, на відміну від ОСОБА_2 , ОСОБА_1 першою подала заяву про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, тому вона першою отримала легітимні сподівання та правомірні очікування на законне завершення такої процедури - прийняття відповідним органом рішення про затвердження проекту землеустрою та надання їй спірної земельної ділянки у власність.
Водночас ГУ Держгеокадастру фактично надало необґрунтовану перевагу у відведенні земельної ділянки іншій особі, заява якої була зареєстрована пізніше за заяву ОСОБА_1 . 
Надання дозволу на розроблення проекту землеустрою двом громадянам щодо однієї земельної ділянки є таким, що суперечить нормам землеустрою та зумовлює позбавлення одного з них можливості завершити розпочату ним відповідно до законодавства процедуру отримання у власність земельної ділянки.
Отже, установлено, що спірна земельна ділянка була надана ОСОБА_2 , хоч він пізніше за ОСОБА_1 дізнався про існування даної земельної ділянки і звернувся з відповідною заявою, а тому колегія суддів вважає порушеними права позивача на безоплатне отримання земельної ділянки у власність.
За таких обставин, судова колегія вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи і вимогам закону, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог, відповідно до ст.376 ЦПК України.
Щодо залучення до справи ОСОБА_3 , яка, відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 28 вересня 2020 року № 1262, стала власницею спірної земельної ділянки, то колегія суддів враховує наступне.
Постановою Верховного Суду від 24 квітня 2024 року касаційну скаргу Грушецької задоволено.
Верховний Суд скасував постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 березня 2022 року та передав справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, мотивуючи це тим, що апеляційний суд не звернув увагу на те, що на момент винесення оскаржуваного судового рішення власником спірної земельної ділянки був не ОСОБА_2 , а ОСОБА_3 .
Разом з тим, колегія суддів враховує, що постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 березня 2024 року у справі № 386/431/23 скасовано рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2023 року. Задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про визнання недійсним договору купівлі-продажу земельної ділянки.
Визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 28.09.2020 року щодо земельної ділянки площею 2,0000 га, кадастровий номер 3521483900:02:000:0689, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В. В. та зареєстрованим в реєстрі за № 1262.
За таких обставин суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що, оскілки після касаційного розгляду справи за касаційною скаргою ОСОБА_3 , вона користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи ( ч. 4 ст. 389 ЦПК України), представник ОСОБА_3 був заслуханий в суді апеляційної інстанції.
Між тим, на даний час у колегії суддів немає підстав вважати, що права ОСОБА_3 в даному спорі якимось чином порушені. 
Згідно з частинами 1, 2, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.
Рішення Голованівського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року - скасувати.
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області та ОСОБА_2 про визнання недійсним наказу, скасування державної реєстрації земельних ділянок та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.
Визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 09.08.2019 № 11-4135/14-19 - СГ про затвердження проекту землеустрою та надання ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 2,0000 га з кадастровим номером 3521483900:02:000:0689.
Визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області з кадастровим номером 3521483900:02:000: 0689.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням реєстрації земельної ділянки, площею 2,0000 га, розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області за кадастровим номером 3521483900:02:000:0689.
Визнати протиправною та скасувати державну реєстрацію земельної ділянки розташованої на території Крутеньківської сільської ради Гайворонського району, Кіровоградської області за кадастровим номером 3521483900:02:000:0688.
Зобов`язати Головне управління Держгеокадастру у Кіровоградській області закрити Поземельну книгу, яка була відкрита у зв`язку із здійсненням реєстрації земельної ділянки розташованої на території Крутеньківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області за кадастровим номером 3521483900:02:000:0688.
Стягнути з Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області (ЄДРПОУ 39767636) та ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги по - 4802,50 грн. з кожного.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 
Повний текст постанови складено 23 липня 2024 року.

Судді: