ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2024 року 
м. Київ

справа №280/6381/19
адміністративне провадження № К/990/6783/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Олендера І.Я.,
суддів: Гончарової І.А.,  Васильєвої І.А., 

за участю секретаря судового засідання - Загороднього А.А.,
учасники справи:
представник позивача - Польнікова Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року (суддя Семененко М.О.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року (судді: Чередниченко В.Є. (головуючий), Панченко О.М., Іванов С.М.) у справі № 280/6381/19 за адміністративним позовом Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, вимоги, рішення,

УСТАНОВИВ:
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Короткий зміст позовних вимог
1. Публічне акціонерне товариство «Мотор Січ» (далі - позивач, платник податків, Товариство, ПАТ «Мотор Січ») звернулось до суду з позовом до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України (далі - відповідач, контролюючий орган, СМУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправними та скасування: податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 № 0000695109 (з податку на доходи нерезидентів) в частині визначення зобов`язань за основним платежем в сумі 1 030 914,12 грн та штрафних санкцій в сумі 945 170,48 грн; податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 № 0000735109 (з податку на додану вартість) в частині зменшення бюджетного відшкодування за основним платежем в сумі 2 537 381,00 грн та застосування штрафних санкцій в сумі 1 268 690,50 грн; податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 № 0000715109 (з податку на прибуток) в частині визначення зобов`язань за основним платежем в сумі 7 945 736,00 грн та штрафних санкцій в сумі 3 972 868,00 грн; податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 № 0000745109 (з податку на доходи фізичних осіб) в частині визначення зобов`язань за основним платежем в сумі 1 995 504,09 грн та штрафних санкцій в сумі 1 476 038,77 грн; податкового повідомлення-рішення від 12.12.2019 № 0000755109 (з військового збору) в частині визначення зобов`язань за основним платежем в сумі 166 292,01 грн та штрафних санкцій в сумі 123 003,23 грн; вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 12.12.2019 № Ю-3 (з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування) в сумі 2 585 865,44 грн; рішення від 12.12.2019 № 0000775109 про застосування штрафних санкцій за донарахування єдиного внеску в сумі 1 292 932,72 грн.
2. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що, на думку позивача, висновки контролюючого органу за результатами проведеної ним перевірки позивача сформовані без належного дослідження змісту господарських операцій та надання їм оцінки, та є такими, що здійснені на підставі довільного, некоректного, безсистемного застосування змісту окремих положень міжнародних стандартів фінансової звітності та бухгалтерського обліку, ґрунтуються на припущеннях та суперечать фактичним обставинам, у зв`язку з чим є безпідставними. Позивач зазначає, що відповідачем безпідставно віднесено увесь дохід, виплачений на користь нерезидента KSS AVIAMOTORS PAN AM S.A., до агентської винагороди, оскільки а межах правовідносин також виплачувались кошти на компенсацію витрат агента на забезпечення діяльності регіональних представників позивача на території Республіки Перу, які не підлягають оподаткуванню в силу положень підпунктів 141.4.1 та 141.4.2 пункту 141.4 статті 141 Податкового кодексу України. Крім того, вважає хибними висновки контролюючого органу про нереальність господарських операцій позивача з контрагентами ТОВ «ЕМКО», ТОВ «ПЛАСТОПОЛІМЕР», ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА», ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕРРОС», ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС» за результатами аналізу діяльності контрагентів по ланцюгу постачання, оскільки такі операції підтверджені належним чином оформленими первинними документами, придбані товари та послуги використані позивачем у власній господарській діяльності. Крім того, позивач звертає увагу, що не є безпосереднім учасником правочинів за ланцюгом постачання, а тому не може нести юридичну відповідальність за порушення іншими особами вимог податкового законодавства з огляду на принцип індивідуальної відповідальності. Також позивач вважає, що господарські операції між позивачем та ФОП ОСОБА_1 здійснювались останнім в межах видів господарської діяльності, у зв`язку з чим відповідно до положень статті 177 Податкового кодексу України ФОП ОСОБА_1 мав самостійно нарахувати та сплатити податки та інші обов`язкові платежі на дохід, отриманий від провадження підприємницької діяльності, а позивач не набув статусу податкового агента у таких відносинах. Крім того, позивач не погоджується з висновком контролюючого органу про порушення положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI, що проявилось у заниженні бази для нарахування єдиного внеску на суму винагород за виконану роботу за цивільно-правовим договорами з ФОП ОСОБА_1 , оскільки за положеннями вказаного закону єдиний внесок не сплачується роботодавцем, який використовує працю фізичних осіб на умовах цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою-підприємцем, якщо виконані роботи (надані послуги) відповідають видам діяльності, відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Також позивач не погоджується з висновками контролюючого органу щодо визначення зобов`язань за кредиторською заборгованістю перед ВАТ «Авіакомпанія «Росія» та Міністерства промислової політики України, що є наслідком безпідставного застосування контролюючим органом граничних термінів позовної давності, встановлених статтею 257 Цивільного кодексу України, до кредиторської заборгованості, що обліковувалась в бухгалтерському обліку станом на звітні дати перевіряємих періодів. Щодо поставки запасних частин на адресу Ministry of Defence Khartoum Republic of Sudan зазначає, що вказана господарська операція безпідставно розтлумачена як окрема господарська операція, однак не є самостійною та закінченою, а здійснена на виконання комплексу зобов`язань позивача перед замовником щодо виконання середнього ремонту авіаційної техніки замовника на його території.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
3. Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000695109 від 12 грудня 2019 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб за податковим зобов`язанням в сумі 1 030 914,12 грн (один мільйон тридцять тисяч дев`ятсот чотирнадцять гривень 12 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 945 170,48 грн (дев`ятсот сорок п`ять тисяч сто сімдесят гривень 48 коп.). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000735109 від 12 грудня 2019 року в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість за податковим зобов`язанням в сумі 2 537 381,00 грн (два мільйони п`ятсот тридцять сім тисяч триста вісімдесят одна гривня 00 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 1 268 690,50 грн (один мільйон двісті шістдесят вісім тисяч шістсот дев`яносто гривень 50 коп.). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000715109 від 12 грудня 2019 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням в сумі 7 711 736,00 грн (сім мільйонів сімсот одинадцять тисяч сімсот тридцять шість гривень 00 коп.) та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3 855 868,00 грн (три мільйони вісімсот п`ятдесят п`ять тисяч вісімсот шістдесят вісім гривень 00 коп.). Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000745109 від 12 грудня 2019 року. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення № 0000755109 від 12 грудня 2019 року. Визнано протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ю-3 від 12 грудня 2019 року в повному обсязі. Визнано протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 0000775109 від 12 грудня 2019 року. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
4. Суд першої інстанції, з рішенням якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що контролюючий орган приймаючи оскаржувані рішення та вимогу (в частині задоволених позовних вимог) діяв всупереч та не у відповідності до вимог чинного законодавства, що не було спростовано контролюючим органом жодними належними доводами та доказами. Судами зазначено, що наданими позивачем первинними документами бухгалтерського обліку підтверджено реальність господарських операцій позивача з його контрагентами. Також, судами зазначено, що в результаті доставки запчастин та замінних вузлів на виконання контракту № МЕ/003/2006 від 20.07.2006, укладеного з Урядом Республіки Судан, позивач не втратив право власності та поставлені активи, у позивача залишилось зобов`язання щодо виконання робіт, крім того відвантажений товар підлягає подальшому монтажу в межах проведення ремонтних робіт і цей монтаж є суттєвою частиною контракту, який ще не був завершений позивачем. Так, за умовами контракту контрагент позивача не набув права розпоряджатись такими активами, у зв`язку з чим твердження контролюючого органу про отримання ним вигоди від використання такого активу базується виключно на припущенні.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
5. Не погодившись із рішеннями судів першої та апеляційної інстанції (в частині задоволених позовних вимог) СМУ ДПС по роботі з ВПП подало касаційну скаргу, де посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року в частині задоволених позовних вимог та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ «Мотор Січ» у повному обсязі.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ОБСТАВИН СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНИХ СУДАМИ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ
6. Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на підставі наказу Офісу великих платників податків ДФС від 13.08.2019 № 1642 у період з 29.08.2019 по 09.10.2019 (термін проведення перевірки продовжувався з 10.10.2019 по 31.10.2019 на підставі наказу Офісу ВПП ДПС від 04.10.2019 № 209), фахівцями відповідача проведена планова виїзна документальна перевірка АТ «МОТОР СІЧ» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, валютного законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019, з питань єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.01.2016 по 30.06.2019, іншого законодавства за період з 01.07.2016 по 30.06.2019 за результатами якої складений відповідний Акт «Про результати документальної планової виїзної перевірки АТ «МОТОР СІЧ» № 10/28-10-47-13/14307794 від 14.11.2019.
У висновках вказаного акта перевірки зазначено, що перевіркою встановлено порушення позивачем, зокрема: 1) абз.«а» та абз.«з» пп.14.1.11 п.14.1 ст.14, п.44.1, п.44.2 ст.44, п.п.134.1.1 п.134.1 ст.134 пп.140.5.10 п.140.5 ст.140 ПК України, ст.1, ст.4, ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 № 996-XIV (далі - Закон № 996-XIV), п.5 «в» , п.7 (МСБО 18) «Дохід» Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід» ІАSВ, § 38 (г) §91; §101; §108 МСФЗ 15 «Дохід від договорів з клієнтами», § 3.2.3 (а), § 5.1.3 МСФЗ 9 «Фінансові інструменти», §7; §9; §10;§34; §35 МСФЗ 2 «Запаси», Стандарт, Міжнародний документ від 01.01.2012, п.1 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 за № 291 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за №893/4186, п.3.1 ст.3; п.п.6.1; 6.2; 6.5; 6.7 ст.6 Регламенту (засвідчення Торгово-промисловою палатою України та регіональними торгово-промисловими палатами форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) Президії торгово-промислової палати України від 18.12.2014 №44(5), із змінами і доповненнями; ст.141 Закону України «Про торгово-промислові палати в Україні» в редакції від 02.09.2014, п.1.10 Наказу Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 06.09.2001 №201 «Про затвердження Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів)» зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.09.2001 за № 833/6024 із змінами і доповненнями, в результаті чого занижено податок на прибуток на загальну суму 9 541 634,00 грн, у тому числі: три квартали 2016 року на суму 589 145,00 грн; 2016 рік на суму 1 212 579,00 грн; 1 квартал 2017 року на суму 649 694,00 грн; півріччя 2017 року на суму 1 297 915,00 грн; три квартали 2017 року на суму 2 129 656,00 грн; 2017 рік на суму 2 098 295,00 грн; 1 квартал 2018 року на суму 729 246,00 грн; півріччя 2018 року на суму 1 375 901,00 грн; три квартали 2018 року на суму 1 920 048,00 грн; 2018 рік на суму 2 482 489,00 грн; 1 квартал 2019 року на суму 680 137,00 грн; півріччя 2019 року на суму  3 748 271,00 грн; 2) абз.«г», абз.«з» пп.141.4.1 та пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України - занижено податок з доходів нерезидентів за ставкою 15 % у розмірі 161 324 709,68 грн, у тому числі по періодам: - три квартали 2016 року - 12 027 057,30 грн; 2016 рік - 23 627 157,28 грн; 1 квартал 2017 року - 22 111 992,78 грн; півріччя 2017 року - 45 668 870,61 грн; за три квартали 2017 року - 59 862 456,96 грн; за 2017 рік - 79 248 886,46 грн; 1 квартал 2018 року - 13 593 640,50 грн; півріччя 2018 року - 28 697 776,59 грн; за три квартали 2018 року - 36 599 634,30 грн; за 2018 рік - 45 239 622,75 грн; І квартал 2019 року - 7 220 874,60 грн; - півріччя 2019 року - 13 209 043,19 грн; 3) п. 46.1 ст. 46, п. 48.1 ст.48, п.49.1 ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України - не подано до контролюючого органу додаток ПН до декларації з податку на прибуток підприємства по виплаченим доходам наступним нерезидентам: BAIRD SERVICE CIA LTDA (Колумбія) за три квартали 2016 року, 2016 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік.; HARROW SERVICES CORP. (Беліз) за 2016 рік; КОР Engineering Ltd (Республіка Гана) за три квартали 2017 року, 2017 рік; Arimpex (Словаччина) за три квартали 2018 року, 2018 рік, півріччя 2019 року; Flite Services Pte.Ltd (Сінгапур) за три квартали 2016 року, 2016 рік, І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, І квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, І квартал 2019 року, півріччя 2019 року; WATERWISE LIMITED (Кіпр) за 2017 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; Aero Partner LLC (Хорватія) за 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; Asia Insruments General Trading (OAE) за 2016 рік, 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік; KSS Aviamotors (Перу) за три квартали 2016 року, 2016 рік, І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, І квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; BARCOOS LLP (Велика Британія) за 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали, 2017 рік; DROYDECK s.s.о. (Чехія) за 2018 рік; Eagle Thai Co. Ltd. (Таїланд) за 3 квартали 2016 року, 2016 рік, три квартали 2017 року, 2017 рік; INTERON SALES L.P. за три квартали 2017 року та 2017 рік; М&М TECH CORPORATION (Канада) за 2016 рік; SOFTBERRY SP ZOO (Польща) за півріччя 2019 року; VLERIK s.r.o. (Словаччина) за півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік; Wintex sp.z.o.o. (Польща) за 2017 рік, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, півріччя 2019 року; Global Marketing FZE (OAE) за три квартали 2016 року, 2016 рік, 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; Закрытое акционерное общество «Двигатели «Владимир Климов - Мотор сич» (Російська Федерація) за три квартали 2016 року, 2016 рік, 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік; Daycross Organization L.P. (Велика Британія) за 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік; Aero-Delta (Алжир) за три квартали 2016 року, 2016 рік, І квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; INTERNATIONAL CONSULTING AND ENGENEERING (Єгипет) за три квартали 2016 року, 2016 рік, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, півріччя 2019 року; ООО «Восточно-европейский альянс» (Російська Федерація) за три квартали 2016 року, 2016 рік, 1 квартал 2017 року, півріччя 2017 року, три квартали 2017 року, 2017 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; TechTree S.R.O. (Чехія) за 2017 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018 року, три квартали 2018 року, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019 року; Produktech LLC (США) за 1 квартал 2017, півріччя 2017р, три квартали 2017, 2017 рік, 1 квартал 2018 року, півріччя 2018, три квартали 2018, 2018 рік, 1 квартал 2019 року, півріччя 2019; Produktech Engineering AG (Швейцарія) за три квартали 2016, 2016 рік, 2018 рік; TOB «ІД «Об`єднана промислова редакція» (Російська Федерація) за три квартали 2018 року, 2018 рік; 4) пп.14.1.13, пп.14.1.181, п.14.1 ст.14, п.44.1 ст.44, п.192.1. ст.192, п.198.1, п.198.3, п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п.200.2 ст.200 ПК України, в результаті чого завищено суму, що підлягає бюджетному відшкодуванню на рахунок платника у банку у розмірі 2 791 522 грн., в тому числі по періодах: липень 2016  року - 250 744,00 грн; серпень 2016 року - 209 701,00 грн; вересень 2016 року - 157 815,00 грн; жовтень 2016 року - 65 279,00 грн; листопад 2016 року - 196 988,00 грн; грудень 2016 року - 124 452,00 грн; січень 2017 року - 218 824,00 грн; лютий 2017 року - 176     399,00 грн; березень 2017 року - 150 092,00 грн; квітень 2017 року - 8 467,00 грн; травень 2017 року - 9 612,00 грн; липень 2017 року - 12 930,00 грн; серпень 2017 року - 724,00 грн; вересень 2017 року - 47 989,00 грн; жовтень 2017 року - 48 750,00 грн; листопад 2017 року - 64 239 грн; грудень 2017 року 38 641,00 грн; січень 2018 року - 28 410,00 грн; лютий 2018 року - 54 608,00 грн; березень 2018 року - 137 228,00 грн; квітень 2018 року - 28 831,00 грн; травень 2018 року - 56 277,00 грн; червень 2018 року - 67 680,00 грн; липень 2018 року - 44 124,00 грн; серпень 2018 року - 35 049,00 грн; вересень 2018 року - 145 810,00 грн; жовтень 2018 року - 113 065,00 грн; листопад 2018 року - 55 122,00 грн; грудень 2018 року - 48 572,00 грн; січень 2019 року - 39 572,00 грн; лютий 2019 року - 9 243,00 грн; березень 2019 року - 16 424,00 грн; квітень 2019 року - 11 040,00 грн; травень 2019 року - 11 820,00 грн - червень 2019 року 107 001 грн; 5) пп. «б», п.176.2 ст.176 ПК України - подання звітів за Формою № 1ДФ за 3 квартал 2016 року, 4 квартал 2016 року, за 1 квартал 2017 року - 4 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року - 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року, 2 квартал 2019 року з недостовірними відомостями та помилками, що призвело до зміни платника податку та не відображення у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку; 6) пп.168.1.1, пп.168.1.2 п.168.1 ст.168, пп. «а» п.171.2 ст.171, пп. «а» п.176.2 ст.176, п.177.6 ст.177 ПК України - податковим агентом АТ «МОТОР СІЧ» у періоді з 01.07.2016 по 30.06.2019 не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету податок на доходи фізичних осіб на суму 1 995 504,09 грн, в тому числі: за 3 квартал 2016 року на суму 74 505,60 грн; за 4 квартал 2016 року на суму 22 6854,00 грн; за 1 квартал 2017 року на суму 75 168,00 грн; за 2 квартал 2017 року на суму 32 223,06 грн; за 3 квартал 2017 року на суму 69 390,00 грн; за 4 квартал 2017 року на суму 72 6408,00 грн; за 1 квартал 2018 року на суму 84 888,00 грн; за 2 квартал 2018 року на суму 102 232,80 грн; за 3 квартал 2018 року на суму 79 792,92 грн; за 4 квартал 2018 року на суму 257 379,91 грн; за 1 квартал 2019 року на суму 266 661,80 грн; 7) пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, пп. 171.2 ст. 171, пп. «а» п.176.2 ст.176, п.177.6 ст.177, пп.1.2, пп.1.4., пп.1.5 п.16 прим. 1 підрозділу 10 розділу XX ПК України - не нараховано, не утримано та не перераховано до бюджету в період з 01.07.2016 по 30.06.2019 військового збору у сумі 166 292,01 грн, у тому числі за: 3 квартал 2016 року - 6 208,80 грн; 4 квартал 2016 року - 18 904,50 грн; 1 квартал 2017 року - 6 264,00 грн; 2 квартал 2017 року - 2 685,26 грн; 3 квартал 2017 року - 5 782,50 грн; 4 квартал 2017 року - 60 534,00 грн; 1 квартал 2018 року - 7 074,00 грн; 2 квартал 2018 року - 8 519,40 грн; 3 квартал 2018 року - 6 649,41 грн; 4 квартал 2018 року - 21 448,33 грн; 1 квартал 2019 року - 22 221,82 грн; пп. «а» абз.4 п.50.1 ст.50 ПК України - у випадках виявлення платником фактів заниження податкового зобов`язання з орендної плати за землю минулих податкових періодів та виправлення помилки в уточнюючому розрахунку за 2018 рік від 22.10.2018 № 9230007099, підприємством самостійно не нараховано та не сплачено штраф у розмірі трьох відсотків від суми недоплати 1 606,22 грн, в тому числі за травень 2018 року - 371,69 грн, за червень 2018 року - 411,51 грн, за липень 2018 року - 411,51 грн, за серпень 2018 року - 411,51 грн; 9) пп.129.1.3 п.129.1 ст.129 ПК України - на суму заниження податкового зобов`язання з орендної плати за землю за травень 2018 року в сумі 371,69 грн платником не нараховано пеню при внесенні змін до податкової звітності за 2018 рік (уточнюючий розрахунок від 22.10.2018 № 9230007099) внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до ст.50 ПК України, після спливу 90 календарних днів наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання; 10. пп. «б» п.176.2 ст.176 ПК України - подання звітів за Формою №1ДФ за 3 квартал 2016 року, 4 квартал 2016 року, за 1 квартал 2017 року - 4 квартал 2017 року, 1 квартал 2018 року - 4 квартал 2018 року, 1 квартал 2019 року 2 квартал 2019 року з недостовірними відомостями та помилками, що призвело до зміни платника податку та не відображення у податкових розрахунках сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку і сум утриманого з них податку; 11) абз.2 п.1 ч.1 ст.4, п.1, п.4 ч.2 ст.6, абз.1 п.1 ч.1 ст.7, абз.1, абз.2 ч.8. ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI) - платником в періоді з 01.01.2016 по 30.06.2019 не нараховано та не сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, на загальну суму 2 585 865,44 грн у тому числі за: січень 2016 року на суму 5 104,00 грн; березень 2016 року на суму 141 812,00 грн; серпень 2016 року на суму 9 596,40 грн; вересень 2016 року на суму 814 66,00 ,00 грн; жовтень 2016 року на суму 105292,00 грн; листопад 2016 року на суму 89 518,00 грн; грудень 2016 року на суму 82 456,00 грн; лютий 2017 року на суму 87 164,00 грн; березень 2017 року на суму 4708,00 грн.; квітень 2017 року на суму 2354,00 грн; травень 2017 року на суму 37029,74 грн; вересень 2017 року на суму 84 810,00 грн; жовтень 2017 року на суму 420 085,60 грн; листопад 2017 року на суму 27 5101,20 грн; грудень 2017 року на суму 192 645,20 грн; лютий 2018 року на суму 103 752,00 грн; квітень 2018 року на суму 30 923,20 грн; травень 2018 року на суму 91 674,00 грн; червень 2018 року на суму 2 354,00 грн; серпень 2018 року на суму 2 354,00 грн; вересень 2018 року на суму 95 170,68 грн; жовтень 2018 року на суму 152 592,00 грн; листопад 2018 року на суму 102 262,48 грн; грудень 2018 року на суму 59 720,96 грн; січень 2019 року на суму 6 980,48 грн; лютий 2019 року на суму 169 163,50 грн; березень 2019 року на суму 149 776,00 грн; 12) п.1 ч.2 ст.6, абз.1 п.1 ч.1 ст.7, ч.8 ст.9 Закону № 2464-VI - платником в періоді з 01.01.2016 по 30.06.2019 своєчасно не нараховано єдиний внесок на загальну суму 109 132,06 грн, у тому числі за: січень 2016 року на суму 62,01 грн; лютий 2016 року на суму 61,89 грн; березень 2016 року на суму 37,10 грн; квітень 2016 року на суму 92,96 грн; травень 2016 року на суму 319,80 грн; червень 2016 року на суму 3 893,69 грн; липень 2016 року на суму 914,46 грн; серпень 2016 року на суму 2 630,92 грн; вересень 2016 року на суму 2 594,06 грн; жовтень 2016 року на суму 1 392,97 грн; листопад 2016 року на суму 2 986,91 грн; грудень 2016 року на суму 2 075,23 грн; січень 2017 року на суму 2 208,16 грн; лютий 2017 року на суму 1 216,16 грн; березень 2017 року на суму 44,66 грн; квітень 2017 року на суму 2 086,70 грн; травень 2017 року на суму 733,85 грн; червень 2017 року на суму 932,96 грн; липень 2017 року на суму 1 209,66 грн; серпень 2017 року на суму 934,64 грн; вересень 2017 року на суму 756,13 грн; жовтень 2017 року на суму 2 328,01 грн; листопад 2017 року на суму 1 075,45 грн; грудень 2017 року на суму 2 572,30 грн; січень 2018 року на суму 1 970,44 грн; лютий 2018 року на суму 5 929,46 грн; березень 2018 року на суму 8 957,97 грн; квітень 2018 року на суму 4 902,31 грн; травень 2018 року на суму 8 266,98 грн; червень 2018 року на суму 2 020,17 грн; липень 2018 року на суму 2 711,20 грн; серпень 2018 року на суму 2 414,23 грн; вересень 2018 року на суму 3 207,48 грн; жовтень 2018 року на суму 6 802,15 грн; листопад 2018 року на суму 2 783,68 грн; грудень 2018 року на суму 1931,42 грн; січень 2019 року на суму 5 907,83 грн; лютий 2019 року на суму 1 161,01 грн; березень 2019 року на суму 7 810,27 грн; квітень 2019 року на суму 3 648,01 грн; травень 2019 року на суму 5 546,76 грн; 13) п.201.10 ст.201 ПК України не складено та не здійснено реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних на загальну суму ПДВ - 38 920,98 грн, у тому числі за період червень 2019 року - 38 920,98 грн; 14) ст.1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 № 185/94-ВР (далі - Закон 185/94-ВР) - порушення строків розрахунків за експортними контрактами: №2103/17-К(YPMP) від 25.01.2017 з ООО «БелТрактора», Білорусь; №10255/17-(УПНП) від 01.08.2017 з LLC «Geka», Грузія; 15) ст.2 Закону № 185/94-ВР - порушення законодавчого строку надходження товару за імпортними операціями: № 1323/658-116-206-SK703(FTD) від 02.09.2016 з Компанією «ROBUS s.r.o.», Словацька Республіка; № 1323/658-I16-207-SK703(FTD) від 02.09.2016 з Компанією «ROBUS s.r.o.», Словацька Республіка; 16) п.3 ст.13 Закону України «Про валюту і валютні операції» від 21.06.2018 № 2473-VIII, порушення Постанови Правління НБУ від 02.01.2019 № 5 «Про затвердження Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті» - порушення законодавчого строку надходження товару за імпортними операціями за контрактами: № 6522/16-D(UZ) від 21.04.2016 з «Tech Solutions» Sp. z.o.o., Польща; № 1323/658-117-053-CZ203 (FTD) від 04.04.2018 з Wing specimpex s.r.o., Чехія.     
Судами попередніх інстанцій встановлено, що 28.11.2019 позивач подав заперечення на вказаний акт перевірки. Листом-відповіддю на заперечення від 09.12.2019 № 12981/10/28-10-51-09 відповідач повідомив, що висновки акта перевірки є правильними та відповідають нормам діючого податкового законодавства. Крім того, повідомлено, що висновки акта перевірки в частині порушення абз. «г», абз. «з» пп.141.4.1 та пп.141.4.2 п.141.4 ст.141 ПК України щодо заниження позивачем податку з доходів нерезидентів за ставкою 15% у розмірі 156011650,78 грн; п.46.1 ст.46, п. 48.1 ст.48, п.49.1 ст.49, п.103.9 ст.103 ПК України щодо не подання до контролюючого органу додатку ПН до декларації з податку на прибуток підприємства по виплаченим доходам наступним нерезидентам: Arimpex (Словаччина), Flite Services Pte.Ltd (Сінгапур), WATERWISE LIMITED (Кіпр), Aero Partner LLC (Хорватія), Asia Insruments General Trading (OAE), KSS Aviamotors (Перу); BARCOOS LLP (Велика Британія), DROYDECK s.s.о. (Чехія) за 2018 рік, Eagle Thai Co.Ltd. (Таїланд), INTERON SALES L.P., М&М TECH CORPORATION (Канада), SOFTBERRY SP ZOO (Польща), VLERIK s.r.o. (Словаччина), Wintex sp.z.o.o. (Польща), Global Marketing FZE (OAE),; Закрытое акционерное общество «Двигатели «Владимир Климов - Мотор сич», Daycross Organization L.P. (Велика Британія), Aero-Delta (Алжир), INTERNATIONAL CONSULTING AND ENGENEERING (Єгипет), ООО «Восточно-европейский альянс» (Російська Федерація), TechTree S.R.O. (Чехія), Produktech LLC (США), Produktech Engineering AG (Швейцарія), будуть викладені у відповіді на заперечення, яка буде надана позивачу за результатами перевірки, що буде проведена згідно наказу від 09.12.2019 № 611 з питання утримання податку з доходів нерезидентів та подання додатків ПН до декларації з податку на прибуток підприємства при виплаті доходів нерезидентам із джерелом їх походження з України за період з 01.07.2016 по 30.06.2019.
На підставі висновків вказаного акта перевірки відповідачем прийнято податкові повідомлення-рішення від 12.12.2019: № 0000695109, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на прибуток іноземних юридичних осіб в загальному розмірі 6 362 233,58 грн, у тому числі 3 790 249,78 грн за податковим зобов`язанням та 2  571 983,80 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № 0000715109, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на прибуток приватних підприємств в загальному розмірі 14 312 451,00 грн, у тому числі 9 541 634,00 грн за податковим зобов`язанням та 4 770 817,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № 0000735109, яким позивачу зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану на рахунок платника у банку, у загальному розмірі 2 791 522,00 грн, а також нараховані штрафні санкції в сумі 1 395 761,00 грн; № 0000745109, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, у загальному розмірі 3 471 542,86 грн, в тому числі 1 995 504,09 грн за податковим зобов`язанням та 1 476 038,77 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; № 0000755109, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, у загальному розмірі 289 295,24 грн, в тому числі 166 292,01 грн за податковим зобов`язанням та 123 003,23 грн за штрафними (фінансовими) санкціями; вимогу про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування № Ю-3 від 12.12.2019 на суму 2 585 865,44 грн; рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску № 0000775109 від 12.12.2019 на суму 1 347 498,75.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Замовник) та KSS AVIAMOTORS PAN AM S.A. (Агент) укладено агентський договір від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD), за умовами якого Замовник доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання з надання послуг із забезпечення діяльності офіційного представництва АТ «МОТОР СІЧ» в Республіці Перу з питань надання в оренду житла для директора представництва та його сім`ї, відрядженого в Республіку Перу для ведення представницької діяльності; технічного спеціаліста та його сім`ї, відрядженого в Республіку Перу для гарантійного обслуговування авіатехніки виробництва Замовника; забезпечення представництва офісною оргтехнікою, телефонним зв`язком, інтернетом; надання в оренду автотранспорту для директора та технічних спеціалістів Замовника (пункт 1.1.), а також надання послуг в підготовці, підписанні та подальшому виконанні контрактів між Замовником та Міністерством оборони Перу, Міністерством внутрішніх справ Перу та цивільними авіакомпаніями Перу з питань поставки авіаційних двигунів, запчастин для них, агрегатів, інструментів, обладнання, капітального та середнього ремонту авіаційних двигунів, технічного супроводу, подовження ресурсу двигунів, навчання технічного персоналу, поставки технічної документації (пункт 1.2.).
Розділом 2 «Обов`язки Агента» Агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) визначено, що Агент взяв на себе зобов`язання укладати від свого імені необхідні договори оренди житлових приміщень, здійснювати всі необхідні фінансові розрахунки з орендодавцями та податковими органами у відповідності до умов договорів і Законодавством Республіки Перу для забезпечення виконання предмету договору, визначеного пунктом 1.1. забезпечувати спільно з представництвом організацію та проведення переговорів з клієнтами, сприяти укладенню прямих контрактів між Замовником та клієнтами по пункту 1.2. Відповідно до пунктів 3.2. та 3.3 розділу 3 «Обов`язки Замовника» Агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) сторони домовились, що Замовник відшкодовує витрати Агента, понесені ним при виконанні зобов`язань за пунктом 1.1. договору, а також зобов`язується виплачувати Агенту обумовлену винагороду.
Відповідно до умов пунктів 4.1. та 4.2. розділу 4 «Порядок розрахунків» Агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) Замовник оплачує витрати Агента на надані в оренду житлові та нежитлові приміщення, а також витрати по оренді автотранспорту. Розмір та порядок оплати за кожну надану послугу визначається в Додатках до договору, які є невід`ємною його частиною. Крім того, Замовник оплачує Агенту винагороду в обумовленому розмірі, який визначається в Додатках до договору, які є невід`ємною його частиною.
Згідно з Додатками до агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD), Замовник доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання по забезпеченню житлом директора представництва в Перу, до ціни послуг включено оплату комунальних послуг, охорони, електроенергії, телефону, кабельного ТВ (Додаток № 1); Замовник доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання з надання в оренду та ремонту офісного приміщення для роботи представництва в Перу (Додаток № 2); Замовник доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання з надання в оренду автотранспорту для потреб директора представництва та технічних спеціалістів в Перу (Додаток № 3); Замовник доручив, а Агент взяв на себе зобов`язання по забезпеченню житлом технічного спеціаліста, відрядженого в Перу для виконання гарантійного обслуговування авіадвигунів (Додаток № 4).
На виконання умов агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) сторонами підписані Акти виконаних робіт за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, якими визначено вартість наданих послуг у відповідності до Додатків № 1, № 2, № 3 та № 4 до договору. Також сторонами окремо складено Акти виконаних робіт щодо наданих агентських послуг, якими обумовлено розмір винагороди Агента у залежності від суми укладеного за посередництвом Агента контракту. Оплата за надані послуги в межах агентського договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) підтверджується платіжними дорученнями в іноземній валюті та банківських металах.
Щодо господарських відносин позивача з його контрагентами: ТОВ «ЕМКО», ТОВ «ПЛАСТОПОЛІМЕР», ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА», ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕРРОС», ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС» судами попередніх інстанцій встановлено та зазначено наступне.
Так, позивач (покупець) у письмовій формі уклав з TOB «ЕМКО» (постачальник) договір поставки № 1258/18-Д від 20.06.2018 та специфікацію до нього, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується передати у власність покупця товар, зазначений у Додатку-Специфікації до Договору, для модернізації установки ТВЧ ВЧГ 60/0066 та власними силами виконати послуги з модернізації установки ТВЧ ВЧГ 60/0066.
На підтвердження виконання господарської операції позивачем надано належним чином оформлені первинні документи, а саме: видаткові накладні № 292.01 від 19.10.2017, № 297.02 від 24.10.2017, № 138.01 від 18.05.2018, № 204.02 від 23.07.2018, № 243.02 від 31.08.2018, акт здачі-прийняття робіт № 204.01 від 23.07.2018, прибуткові ордери № 29 від 23.07.2018, № 297.2 за листопад 2017 року, № 138.01 за червень 2017 року, № 242.01 за листопад 2017 року, платіжні доручення № 2523 від 13.10.2017, № 1556 від 20.10.2017, № 1617 від 15.05.2018, № 2525 від 20.07.2018, № 3074 від 31.08.2018. Постачальником зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН по TOB «ЕМКО». Використання позивачем придбаних товарів та послуг у власній господарській діяльності підтверджується дефектними відомостями, накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей, лімітними картками, відповідними розрахунками та замовленнями.
Також, позивач у письмовій формі уклав з TOB «КОМПАНІ «ПЛАЗМА» (постачальник) договір на поставку продукції № 10525/17-Д(УЗ) від 11.07.2017 та специфікації до нього, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти лакофарбову продукцію в асортименті, який зазначається в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.
На підтвердження виконання господарської операції позивачем надано належним чином оформлені первинні документи, а саме: видаткові накладні, прибуткові ордери, платіжні доручення, сертифікати якості на продукцію, товарно-транспортні накладні, а також паспорти та сертифікати якості на поставлену продукцію, платіжні доручення. Постачальником зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН по TOB «КОМПАНІ «ПЛАЗМА». Використання позивачем придбаних товарів у власній господарській діяльності підтверджується лімітними картками, вимогами, дефектними відомостями, накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей.
Позивач у письмовій формі уклав з TOB «ПЛАСТОПОЛІМЕР» (постачальник) договір на поставку продукції № 11254/18-Д(УЗ) від 12.07.2018 та специфікацію до нього, згідно з умовами якого постачальник зобов`язується поставити, а покупець оплатити та прийняти продукцію з фторопласту Ф-4, композиційних матеріалів на основі фторопласту Ф-4 та іншу продукцію, номенклатура (асортимент) якої визначається в специфікаціях, які є невід`ємною частиною договору.
На підтвердження виконання господарської операції сторонами договору надано належним чином оформлені первинні документи, а саме: видаткову накладну № РН-48944 від 19.09.2018, прибутковий ордер № 5000048944 від 19.09.2018, платіжні доручення № 466521 від 14.08.2018, № 472162 від 12.09.2018, паспорт якості на продукцію, подорожний лист № 00042 від 11.09.2018. Постачальником зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН по TOB «ПЛАСТОПОЛІМЕР». Використання придбаних товарів у власній господарській діяльності підтверджується лімітними картками.
Позивачем укладено договір з ТOB «КОМПАНІЯ ІНТЕРРОС» (постачальник) на поставку продукції (товару) № 178/11 (УЗ) від 11.11.2009, відповідно до умов якого постачальник зобов`язується виготовити та поставити, а покупець оплатити та прийняти продукцію з`єднувачі штепсельні типу СНЦ22, СНЦ23, СНЦ28, РТИ, гумовотехнічні вироби, завод-виробник продукції - ОАО «Завод «Исеть». Розгорнута номенклатура (асортимент) продукції (товару) зазначається в специфікаціях, що є додатком до Договору та його невід`ємною частиною. Товар поставлено відповідно до Специфікацій.
На підтвердження виконання господарської операції позивачем надано належним чином оформлені первинні документи, а саме: видаткові накладні, прибуткові ордери, платіжні доручення, товарно-транспортні накладні, рахунки-фактури, сертифікати якості, паспорти. Постачальником зареєстровано податкові накладні в Єдиному реєстрі податкових накладних, що підтверджується витягом з ЄРПН по TOB «КОМПАНІЯ ІНТЕРРОС». Використання придбаних товарів у власній господарській діяльності підтверджується лімітними картками, вимогами, дефектними відомостями, накладними на відпуск товарно-матеріальних цінностей, які надано до матеріалів справи разом із переліком.
Так, між позивачем (замовник) та ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС» (підрядник) укладено договір підряду № 264Дсд (УСиСР) від 01.02.2016, відповідно до умов якого підрядник приймає на себе зобов`язання виконати роботи «АТ «МОТОР СІЧ». Реконструкція будівлі ДК ім. Т.Г.Шевченка, вул.Красна, 24а, по заходах М.222.2015 УКСО, інв. №К338000» відповідно (в обсягах) локального кошторису та договірної ціни (додаток № 1, який є невід`ємною частиною договору), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.
На підтвердження виконання господарської операції було надано належним чином оформлені первинні документи, а саме: акти приймання-здачі відремонтованих, реконструйованих та модернізованих об`єктів (типова форма № 03-2), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форми № КБ-3), акти приймання виконаний будівельних робіт (типова форма № КБ-2), видаткові накладні, накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей, комерційні пропозиції, платіжні доручення. Перелік актів виконаних робіт також наведено в узагальненій інформації Додаток до акта перевірки № 3.1.2.2.9. ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС» складено податкові накладні, які зареєстровано в Єдиному реєстрі податкових накладних, що відображено в додатку до акта перевірки № 3.1.2.2.10. Позивачем здійснено оплату послуг за договором, що підтверджується узагальненою інформацією про перерахування грошових коштів на адресу ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС».
Судами попередніх інстанцій встановлено, що у період з 01.07.2016 по 30.06.2019 Відокремлений підрозділ спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ», який входить до складу АТ «МОТОР СІЧ» без права юридичної особи, мав господарські взаємовідносини з ФОП ОСОБА_1 на підставі договорів № 23 від 24.05.2017, № 01092016-19 від 01.09.2016, № 01092017-18/33 від 01.09.2017, № 19092017-18 від 19.09.2017, № 19092018-19/01-1 від 03.01.2019.
Так, між Відокремленим підрозділом спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ» (покупець) та ФОП ОСОБА_1 (постачальник) укладено Договір № 23 від 27.05.2017, відповідно до умов якого постачальник зобов`язаний поставити, а покупець прийняти оплатити продукцію - бігову доріжку СУ ВЕХ 770Т на умовах 100% передплати. Передплата за доріжку бігову СУ ВЕХ 770Т здійснена позивачем на рахунковий рахунок ФОП ОСОБА_1 платіжним дорученням № 390347 від 26.05.2017 на суму 168 317,00 грн. До перевірки та до матеріалів справи позивачем було надано первинні документи на підтвердження господарської операції: видаткова накладна № РН-0000316 від 24.05.2017, рахунок-фактура №СФ-0000370 від 24.05.2017, Акт № 326 від 24.07.2017 про надходження устаткування, яке прибуло на завод, прибутковий ордер № 5000030108 від 02.08.2017 який свідчить про оприбуткування товару. При цьому відповідач не заперечує фактичне отримання позивачем товару бігової доріжки СУ ВЕХ 770Т, його оприбуткування та належне відображення за даними бухгалтерського обліку.
Крім того, між Відокремленим підрозділом спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) було укладено договір № 01092016-19 від 01.09.2016, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, передбачених у договорі, надати у 2016 році послуги щодо технічного забезпечення відеозйомок за допомогою пересувної телевізійної станції (ПТС) (далі - обладнання) передачі «Гандбол» з використанням обладнання і технічного персоналу виконавця, а замовник зобов`язується сплатити виконавцеві ціну договору за умови 100% передплати, що складає 420 000,00 грн. Технічні послуги включають в себе: доставку обладнання; монтаж та пусконаладка обладнання не пізніше 12:00 год у день надання послуг; постійне обслуговування обладнання під час зйомок, забезпечення його працездатності; демонтаж обладнання та вивезення обладнання протягом одного календарного дня після закінчення строку надання послуг протягом (одної) кожної знімальної зміни.
Також, між Відокремленим підрозділом Спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено договір № 01092017-18/33 від 01.09.2017, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, передбачених у договорі, надати у 2017 році замовникові послуги щодо технічного забезпечення відеозйомок за допомогою пересувної телевізійної станції (ПТС) (далі - обладнання) передачі «Гандбол» з використанням обладнання і технічного персоналу в строки, встановлені договором. Вартість Технічних послуг за одну трансляцію складає 424 500,00 грн. Технічні послуги включають в себе: доставка обладнання; монтаж та пусконаладка обладнання не пізніше 12:00 год у день надання послуг; постійне обслуговування обладнання під час зйомок, забезпечення його працездатності; демонтаж обладнання та вивезення обладнання протягом одного календарного дня після закінчення строку надання послуг протягом (одної) кожної знімальної зміни.
Крім того, між Відокремленим підрозділом спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ» (Замовник) та ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) укладено Договір № 19092017-18 від 19.09.2017, відповідно до умов якого Виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, передбачених у договорі, надати у 2017 році Замовникові послуги щодо технічного забезпечення відеозйомок за допомогою пересувної телевізійної станції (ПТС) (далі - Обладнання) передачі «Гандбол» з використанням обладнання і технічного персоналу в строки, встановлені договором. Вартість Технічних послуг за одну трансляцію складає 555 560,00 грн. Технічні послуги включають в себе: доставка Обладнання; монтаж та пусконаладка Обладнання не пізніше 12:00 год у день надання послуг; постійне обслуговування Обладнання під час зйомок, забезпечення його працездатності; демонтаж Обладнання та вивезення Обладнання протягом одного календарного дня після закінчення строку надання послуг протягом (одної) кожної знімальної зміни.
Між Відокремленим підрозділом спортивний комплекс АТ «МОТОР СІЧ» (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (виконавець) укладено Договір № 19092018-19/01-1 від 03.01.2019, відповідно до умов якого виконавець бере на себе зобов`язання в порядку та на умовах, передбачених у Договорі, надати у 2019 році послуги щодо технічного забезпечення відеозйомок за допомогою пересувної телевізійної станції (ПТС) (далі - обладнання) передачі «Гандбол» з використанням обладнання і технічного персоналу виконавця. Вартість технічних послуг за одну трансляцію складає 424 500 грн. Технічні послуги включають в себе: доставка обладнання; монтаж та пусконаладка обладнання не пізніше 12:00 год у день надання послуг; постійне обслуговування обладнання під час зйомок, забезпечення його працездатності; демонтаж обладнання та вивезення обладнання протягом одного календарного дня після закінчення строку надання послуг протягом (одної) кожної знімальної зміни.
До договору додатково складений Додаток № 1 від 03.01.2019, яким затверджено кошторис на забезпечення прямої трансляції матчів за участю ГК «МОТОР» в турнірах VELUX EHF Champions League та SEHA-Gazprom League, на оренду обладнання для забезпечення стільникової передачі сигналу та телевізійної трансляції, роботу творчого та технічного персоналу під час проведення трансляції матчів з передачею на стільник та логістику.
На виконання умов вищезазначених договорів до перевірки та до матеріалів справи надано акти здачі-прийняття робіт (надання послуг), в яких відокремлений перелік наданих робіт та їх вартість, а саме: зйомка гандбольного матчу, виготовлення програми для трансляції на ТРК «АЛЕКС», послуги з відео обслуговування та трансляції On-line, монтаж іміджевого ролика з відеоматеріалу замовника, транспортні витрати, виготовлення рекламно-інформаційного відеофільму продукції (послуг), його розміщення в ефірі ТРК «АЛЕКС», оренда обладнання, робота творчого персоналу, логістика; рахунки-фактури, оплата придбаних послуг здійснена відповідно до платіжних доручень.
Судами попередніх інстанцій встановлено, що проведеною перевіркою контролюючим органом встановлено порушення позивачем абз. «а» та абз. «з» п.п. 14.1.11 п. 14.1 ст. 14, п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, п. 5 «в» Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку 18 «Дохід» IASB; Стандарт, Міжнародний документ від 01.01.2012, п. 1 Інструкції про застосування Плану рахунків бухгалтерського обліку активів, капіталу, зобов`язань і господарських операцій підприємств і організацій, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 30.11.1999 за № 291 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 21.12.1999 за № 893/4186, а саме: AT «МОТОР СІЧ» не включено до складу інших операційних доходів кредиторську заборгованість по ВАТ «Авіакомпанія «Росія» та Міністерству промислової політики України, по якій закінчився термін позовної давності, у розмірі 8 062 754,06 грн.
В ході перевірки встановлено, що у AT «МОТОР СІЧ» станом на 30.06.2019 на рахунках 681 «Розрахунки по авансам отриманим» обліковується кредиторська заборгованість, по якій закінчився термін позовної давності по ВАТ «Авіакомпанія «Росія» у сумі 6 762 754,06 грн (543 323,82 доларів США) та по Міністерству промислової політики України у сумі 1 300 000,00 грн. По зазначеним контрагентам, в ході проведення перевірки встановлено, що претензійна робота, акти звіряння, листування відсутні. Таким чином, термін позовної давності не продовжено. 
Позивачем під час перевірки було надано документальне підтвердження підстав виникнення заборгованості перед органом державної влади - Міністерством промислової політики України. Для ознайомлення було надано відповідний акт перевірки використання цільового використання державного фінансування програми науково-дослідних робіт, за результатами якого не визнано цільовим використання коштів в сумі 1 300 000,00 грн і зроблено висновок про необхідність повернення таких коштів до Державного бюджету України. Проте, відповідного рішення із зазначенням реквізитів та кодів бюджетної класифікації доходів підприємство не отримало. Після ліквідації внаслідок реформування органу Міністерства промислової політики України - правонаступником Міністерства також не вжито відповідних заходів щодо надання можливостей підприємству перерахувати кошти до Державного бюджету. Тож зазначена заборгованість є обов`язком, що виник в рамках відносин, що не регулюються Цивільним кодексом України, і до таких зобов`язань не можуть застосовуватись визначені ним строки позовної давності.
Щодо взаємовідносин з ВАТ «Авіакомпанія «Росія» судами встановлено, що між позивачем (Виконавець) та Відкритим акціонерним товариством «Авіакомпанія «Росія» (Замовник) укладено контракт від 22.04.2013 № 0772/13-К (ЭРО) на підтримку льотної придатності допоміжних двигунів АИ-450-МС. Відповідно до умов контракту від 22.04.2013 №0772/13-К (ЭРО) Виконавець прийняв на себе зобов`язання по забезпеченню працездатності місць встановлення допоміжних двигунів на літаках Замовника по досягненню сумарної нароботки кожного місця 16 000 годин. По досягненню нароботки місця встановлення допоміжного двигуна 16 000 годин зобов`язання Замовника по оплаті та зобов`язання Виконавця із забезпечення працездатності такого місця встановлення допоміжного двигуна припиняються. Зобов`язання Виконавця включають в себе планові та позапланові ремонти базових допоміжних двигунів, технічне обслуговування допоміжних двигунів в експлуатації та надання запасних допоміжних двигунів. Інші зобов`язання можливі за згодою сторін.
Контрактом від 22.04.2013 № 0772/13-К (ЭРО) визначено ціни та умови оплати, відповідно до яких Замовник переказує Виконавцю разове відрахування на виконання першого планового ремонту у Виконавця кожного базового допоміжного двигуна по досягненню точки відліку (нароботка базового допоміжного двигуна, по досягненню якої у Замовника з`являються зобов`язання по оплаті Первинного платежу та зобов`язання по оплаті періодичних платежів, яка визначається як нароботка на 23 год.59 хв. останнього гарантійного строку або 3 500 годин в залежності від того, що настане раніше). Сума разового відрахування для кожного двигуна становить 100 000 доларів США. Для забезпечення виконання Виконавцем своїх зобов`язань, починаючи з першої години нароботки місця встановлення допоміжного двигуна, що слідує за точкою відліку, Замовник щомісяця сплачує Виконавцю відрахування, які обчислюються за встановленою формулою.
Щодо взаємовідносин з Міністерством промислової політики України, судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання державної програми за рахунок Державного бюджету України, КПКВ 2601300, КЕКВ 1171 було укладено договір № 1672-ВС/07 від 25.07.2007 на виконання дослідно-конструкторської роботи «проведення робіт з сертифікації та валідації маршового двигуна Д-436-148 та допоміжної силової установки АІ-450МС для літака АН- 148». Додатком 2 до договору затверджено Календарний план проведення робіт з сертифікації та валідації двигуна, в якому підетапом 1.2 Стадії 2 передбачено розробку заявки на валідацію та комплекту необхідних доказових документів оформлення заявки в АР МАК та Державіаслужбі та підготовка документації та виробництва до інспекційного аудиту представників ЕАSА та його проведення та виділені кошти на зазначений під етап в розмірі 1 580 000,00 грн на всіх виконавців. Додатком 3 до Договору № 1672-ВС/07 затверджено кошторис на виконання робіт за договором (кошторисом передбачено виключно фінансування витрат відповідно до затверджених обсягів, що вбачається з порядку розрахунку кошторисної вартості, яка не враховує ані норму прибутку, ані інших операційних витрат та ПДВ). За кожною статтею додатками до кошторису затверджено обсяги та вартість ресурсів, що дозволяються до використання за рахунок бюджетних коштів. Зокрема Додатком 5 до Кошторису витрат затверджена вартість одноразового збору при поданні заяви до ЕАSА в розмірі 1 340 000,00 грн.
Контрольно-ревізійним управлінням в Запорізькій області проведено комісійну перевірку дотримання вимог чинного законодавства при використанні АТ «МОТОР СІЧ» державних коштів, що виділялися у 2007-2008 роках для підтримки авіабудівної галузі, за результатами якої складена Загальна довідка № 005/000 від 14.05.2009. За змістом довідки зазначено, що на виконання Комплексної державної програми розвитку авіаційної промисловості України до 2010 року, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 12.12.2001 № 1665-25, між позивачем та Міністерством промислової політики України укладено три договори на створення та передачу науково-технічної продукції, у тому. Перевіркою дотримання вимог чинного законодавства при укладанні позивачем договорів щодо виконання науково-дослідних, дослідно-конструкторських робіт, придбання товарів, робіт та послуг за державні кошти встановлено, крім іншого, що згідно листа АТ «Мотор Січ» 18.12.2007 № ЦМК-2/4361 направлено до ДП АНТК ім. Антонова заявку на проведення робіт по валідації допоміжного двигуна АІ-450-МС. З метою виконання робіт по договору № 1672-ВС/07 від 25.07.20007 для підготовки документації, виробництва до інспекційного аудиту представниками EASA та його проведення АТ «МОТОР СІЧ» було перераховано ДП АНТК ім. Антонова грошові кошти у сумі 1 349,0 тис.грн без ПДВ. Календарним планом робіт на проведення робіт з сертифікації та валідації маршового двигуна та допоміжної силової установки для літака співвиконавцями робіт по відпрацюванню багаторежимної системи управління визначені ДП АНТК ім. Антонова, ВАТ «Електронприлад» та НАКУ «ХАІ». Однак фактично роботи виконані співвиконавцями ВАТ «Електронприлад» та НАКУ «ХАІ». Згідно акту звірки розрахунків ДП АНТК ім. Антонова та АТ «МОТОР СІЧ» станом на 31.12.2008 по бухгалтерському обліку по субрахунку 371 «Розрахунки за виданими авансами» обліковується дебіторська заборгованість ДП АНТК ім. Антонова на суму 1 340,0 тис.грн, відповідно до картки обліку фактичних витрат авансовий платіж у сумі 1 340,0 тис.грн віднесено до вартості робіт по валідації та сертифікації двигуна. Таким чином, перевіркою розрахунків зі співвиконавцями по договору встановлено, що до витрат включена сума у розмірі 1 340,0 тис.грн, яка перерахована ДП АНТК ім. Антонова та станом на 31.12.2008 по бухгалтерському обліку обліковується як дебіторська заборгованість. З метою розв`язання проблем та усунення недоліків, що виникли при виконанні державної програми та встановлені в ході комісійної перевірки, необхідно вжити наступні заходи, серед іншого, забезпечити погашення дебіторської заборгованості або її стягнення з ДП АНТК ім. Антонова, що утворилась за договором № 1672-ВС/07 від 25.07.2007, роботи по якому прийняті та оплачені Міністерством промислової політики України в повному обсязі. В подальшому кошти були повернуті АТ «МОТОР СІЧ» від АНТК «Антонов» платіжним дорученням № 9698 від 29.12.2009, та обліковуються як борг підприємства перед Державним бюджетом України в сумі 1 300 000,00 грн.
Так, судами встановлено, що між АТ «МОТОР СІЧ» (Продавець) та Урядом Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони (Ministry of Defence Khartoum Republic of Sudan) (Покупець) укладено Контракт № МЕ/003/2006 від 20.07.2006 щодо постачання, капітального ремонту, ремонту, оцінки технічного стану та продовження календарного періоду та ресурсу авіаційних двигунів ТВ3-11МТ серії 3, ТВ3-117ВМ серії 02, ТВ3-117В, ТВ3-117ВМА серії 02 та АИ-9В, агрегатів та запасних частин до цих двигунів, які належать Міністерству Оборони (що іменуються як Двигуни). Умовами Контракту передбачено, що на кожний Двигун або партію Двигунів оформлюється специфікація у вигляді Доповнення до цього Контракту, в якій буде вказано ціну, терміни ремонту та інші необхідні відомості.
Умовами контракту (стаття 8) також передбачено форс-мажорні обставини та порядок доведення їх наявності. Крім того, пунктом 8.5. визначено, що якщо обставини будуть продовжуватись більше 6 місяців, то кожна зі сторін буде мати право відмовитися від подальшого виконання контракту.
До Контракту укладались Доповнення, у тому числі № 49 від 26.05.2014 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття); № 52 від 27.04.2015 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття); № 54 від 10.08.2015 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117В, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117В шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття).
Відповідно до умов зазначених Доповнень (Специфікацій) Продавець за свій рахунок доставить до Міжнародного аеропорту Хартум на умовах СРТ, Хартум деталі та вузли, необхідні для виконання ремонту двигунів (митна очистка буде виконана Покупцем за його рахунок). Інструмент та обладнання необхідні для ремонту доставлені до м. Хартум та складені на Базі ВПС Міністерства Оборони в м. Хартум. Номенклатура, кількість та ціна необхідних деталей та вузлів буде визначена в рахунках-проформах від час відвантаження. Продавець за свій рахунок відправить до Хартуму групу кваліфікованих технічних спеціалістів для виконання роботи. Представники Продавця розберуть двигуни, замінять компресори (статор та ротор) та зберуть двигуни. Після зборки двигуни будуть випробувані та вертольоті Покупця та за рахунок Покупця. Після успішного тестування двигунів та отримання 100% оплати за ремонт двигунів представники Продавця внесуть необхідні записи в оригінальні формуляри двигунів. Продавець за свій рахунок упакує та відправить до України зняті з двигунів деталі, вузли та інструменти, які були використані під час ремонту (митна очистка у Хартумі буде виконана Покупцем за його рахунок). Пунктом 7.3 Доповнень (Специфікацій) передбачено, що послуги, предмет дійсного Доповнення не будуть використані у військових цілях, що порушують санкції Ради Безпеки ООН № 1556 від 30.07.2004 та № 1591 від 29.03.2005.
На виконання вимог Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання», позивач отримував дозвільні документи на передачу товарів до/з Судану (запчастин, комплектуючих агрегатів, деталей разової постановки, витратних матеріалів до двигунів, а також послуг з ремонту авіадвигунів). Згідно зі змістом повідомлень від Державної служби експортного контролю України (Держекспортконтроль України) від 03.08.2015 № 1490/13-15ДСК та від 16.09.2015 №1888/13-15ДСК, відповідно до яких за результатами розгляду звернень АТ «МОТОР СІЧ» щодо отримання генеральних дозвільних документів на міжнародні передачі товарів до/з Судану, повідомлено, що за підсумками проведення експертизи в галузі державного експортного контролю, враховуючи рекомендацію, ухвалену на засіданні Міжвідомчої комісії з політики військово-технічного співробітництва та експортного контролю, визначено потребу в забезпеченні національних інтересів України, у зв`язку з чим АТ «МОТОР СІЧ» відмовлено в наданні вищенаведених генеральних дозвільних документів на підставі абзацу 2 частини 7 статті 16 Закону України «Про державний контроль за міжнародними передачами товарів військового призначення та подвійного використання».
ДОВОДИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
7. Підставою касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій у цій справі є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, зокрема, пункт 1 частини четвертої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 
Так, відповідач у касаційній скарзі зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень не було враховано правові висновки Верховного Суду викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 2а-16434/12/2670, від 22.11.2022 у справі № 640/3652/20 до правовідносин між позивачем та його окремими контрагентами (нерезидентами), а також від 27.07.2022 у справі № 804/4684/17, від 15.05.2020 у справі № 826/4880/15, від 09.10.2019 у справі № 808/9397/13-а, від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15, зокрема, щодо дослідження та встановлення фактичного руху активів в процесі виконання укладених договорів, яке має бути здійснено на підставі первинних документів, оцінки документів та наявних інших даних, які спростовують реальність господарських операцій, оформлення відповідних первинних документів, використання інформації з баз даних контролюючого органу щодо позивача та його контрагентів.
В доводах касаційної скарги контролюючий орган цитує норми матеріального та процесуального права, вказує на неврахування судами першої та апеляційної інстанцій положень чинного податкового та цивільного законодавства, Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» щодо обов`язкових реквізитів первинних документів оформлених за господарськими операціями позивача з його контрагентами, а також Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» щодо заниження бази для нарахування єдиного внеску на суму винагород за виконану роботу за цивільно-правовим договорами, що у своїй сукупності призвело до неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального права та порушень норм процесуального права при прийнятті рішень.
Щодо взаємовідносин позивача та ВАТ «Авіакомпанія «Росія», контролюючим органом зазначено, що за результатами проведеної перевірки встановлено, що не спростовано позивачем належними доказами, що ПАТ «Мотор Січ» були отримані економічні вигоди від отримання активів, у вигляді коштів, товарів та послуг, що підлягають списанню як безнадійна кредиторська заборгованість та включенню до складу доходів Товариства, оскільки отримання цих активів - це надходження економічних вигід з необхідністю відображення доходів від їх отримання у бухгалтерському та податковому обліку. Також відповідач вказує, що по вказаній кредиторській заборгованості, закінчився термін позовної давності, а тому така (по ВАТ «Авіакомпанія «Росія» у сумі 6 762 754,06 грн та по Міністерству промислової політики України у сумі 1 300 000,00 грн) підлягає відображенню у складі інших операційних доходів по закінченню строку позовної давності.
Відповідачем щодо господарських відносин ПАТ «Мотор Січ» з Урядом Республіки Судан (який представлений Міністерством Оборони (Ministry of Defence Khartoum Republic of Sudan) (Покупець) за Контрактом № МЕ/003/2006 від 20.07.2006) встановлено заниження позивачем доходу від операційної діяльності на загальну суму 18 302  652,00 грн. Зазначене порушення виникло внаслідок того, що в перевіряємому періоді ПАТ «Мотор Січ» здійснило на безоплатній основі передачу запасних частин власного виробництва на адресу Уряду Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони Судану, на підставі контрактів, укладених щодо ремонту шести двигунів ТВЗ-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів з нанесенням нітриду титану (ерозійностійкого покриття). Відповідач зазначає, що судами першої та апеляційної інстанції не було взято до уваги, що фактично реалізація запасних частин відбулась після строку позовної давності, коли суб`єкт господарювання не може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, про що визначено в п. 1 ст. 256, ст. 257 Цивільного кодексу України. ПАТ «Мотор Січ» не зверталось до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу та не скористалось своїм правом врегулювати спірні питань при настанні таких обставин, які вказані в статті 8. Форс-Мажор, основного Контракту № МЕ/003/2006 від 20.07.2006. Тобто, ПАТ «Мотор Січ» не скористалось механізмом врегулювання нездоланної сили та не надало до перевірки первинні документи щодо підтвердження факту обставин непереборної сили, а дохід операцій, за справедливою вартістю реалізації становить 18 302 652,29 грн. Таким чином, фактично ПАТ «Мотор Січ» здійснило реалізацію активів у вигляді запасних частин на адресу Уряду Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони (Ministry of Defence Khartoum Republic of Sudan) в періоди: 23.02.2019, 24.05.2019 за справедливою вартістю реалізації, яка становить 18 302 652,29 грн та які були прийняті «Покупцем» та протягом трьох років використовувались ним, у зв`язку з чим такий отримував всі вигоди від таких активів.
8. Позивач надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому вказує на правильність застосування судами першої та апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права та просить залишити скаргу без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції без змін.
9. Касаційний розгляд справи проведено у судовому засіданні, відповідно до  статті 344 Кодексу адміністративного судочинства України.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
Оцінка доводів учасників справи і висновків судів першої та апеляційної інстанції
10. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права (частина перша  статті 341 Кодексу адміністративного судочинства України).
11. Перевіривши доводи касаційної скарги, в межах касаційного перегляду, визначених статтею 341 Кодексу адміністративного судочинства України, а також, надаючи оцінку правильності застосування судами першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних судових рішеннях норм матеріального права та дотримання норм процесуального права у спірних правовідносинах, Верховний Суд виходить з наступного.
Так, щодо господарських відносин позивача з його контрагентами: ТОВ «ЕМКО», ТОВ «ПЛАСТОПОЛІМЕР», ТОВ «КОМПАНІ «ПЛАЗМА», ТОВ «КОМПАНІЯ ІНТЕРРОС», ПП «СПЕЦБУДКОМПЛЕКТ-ПЛЮС», а також з ФОП ОСОБА_1 контролюючий орган зазначає, що такі не мали реального характеру, оскільки здійснення операцій не підтверджується належно оформленими первинними документами (окремі первинні документи складені з недоліками та/або у них не зазначено всієї необхідної інформації з урахуванням вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»), наявністю податкової інформації у відповідача щодо неможливості здійснення контрагентами позивача господарських операцій обумовлених укладеними договорами та угодами, а також дослідженням руху товарів/послуг за ланцюгом постачання.
У справі, що розглядається суди першої та апеляційної інстанції розглянувши позовні вимоги, у цій частині, дійшли висновку про наявність правових підстав для їх задоволення у повному обсязі, зокрема, зазначаючи про те, що реальність господарських операцій позивача з його контрагентами підтверджується належно оформленими первинними документами, які у повному обсязі розкривають суть та зміст таких операцій, що не спростовано відповідачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами. Крім того, щодо господарських взаємовідносин позивача з ФОП ОСОБА_1 судами попередніх інстанцій встановлено та зазначено, що з огляду на умови укладених з вказаним контрагентом позивача договорів та характер наданих ним послуг, такі відповідають видам його економічної діяльності, відповідачем не надано жодних належних доказів неможливості виконання ФОП ОСОБА_1 зазначених договорів. При цьому, суди першої та апеляційної інстанцій обґрунтовано звернули увагу на суперечливість висновків відповідача щодо господарських відносин позивача з ФОП ОСОБА_1 , оскільки контролюючий орган, заперечуючи в цілому реальність господарських операцій між позивачем та ФОП ОСОБА_1 та зазначаючи про оприбуткування позивачем активів та послуг невідомого походження, також наполягає на тому, що у межах таких відносин вказаний контрагент отримував відповідний дохід.
Колегія суддів погоджується з такими висновками судів першої та апеляційної інстанцій.
Так, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством. Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту (пункт 44.1 статті 44 Податкового кодексу України).
Відповідно до пункту 198.1 статті 198 Податкового кодексу України до податкового кредиту відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу; ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою  пунктом 193.1  статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України. Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3 статті 198 Податкового кодексу України).
Згідно з положеннями пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими  пунктом 201.11  статті 201 цього Кодексу. У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.
З аналізу вказаних положень податкового законодавства вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.
Зазначена правова позиція неодноразово була викладена у постановах Верховного Суду, зокрема, від 28 квітня 2020 року у справі № 826/15568/16, від 10 квітня 2020 року у справі № 808/954/17, від 09 вересня 2021 року у справі № 460/2315/19.
Згідно з положеннями статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.
Встановлюючи правило щодо обов`язкового документального підтвердження сум податкового кредиту, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце. Превалювання сутності над формою (операції обліковуються відповідно до їх сутності, а не лише виходячи з юридичної форми) як принцип бухгалтерського обліку, що закріплений в статті 4 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», так само характеризує і податковий облік.
Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені для оформлення такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою податкового обліку. Це відповідає і вимогам статті 75 Кодексу адміністративного судочинства України щодо достовірності доказів.
Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Отже, наявність у платника податків первинних документів в підтвердження задекларованих сум податкового кредиту, є підставною для одержання податкової вигоди у вигляді податкового кредиту, якщо контролюючий орган не встановив і не довів, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні, суперечливі або ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать, що документи, на підставі яких платник податків задекларував суми податкового кредиту, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Таким чином, на підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, враховуючи специфіку таких операцій та договорів, що їх регламентують, Товариство повинно мати відповідні первинні документи, які в сукупності з встановленими обставинами мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що є підставою для формування платником податкового обліку.
Крім того, при вирішенні податкових спорів Суд враховує презумпцію добросовісності платника податків за якою передбачається економічна виправданість дій платника, що мають своїм наслідком отримання податкової вигоди та достовірність у бухгалтерській та податковій звітності платника.
Згідно доктрини реальності господарської операції, яка застосовується у судовій практиці Верховного Суду, наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів.
Нормами Податкового кодексу України презюмується вимога щодо реальних змін майнового стану платника податків, як обов`язкова ознака господарської операції.
Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій однією з підстав для невизнання контролюючим органом формування позивачем податкового кредиту за господарськими операми з вказаними контрагентами слугував висновок відповідача про відсутність реальності господарських операцій, зокрема, з огляду на не підтвердження таких належно оформленими документами.
Судами першої та апеляційної інстанцій досліджено первинні документи, які згідно з пунктом 44.1 статті 44 Податкового кодексу України, є підставою для податкового обліку та встановлено, що надані позивачем документи (податкові накладні, акти наданих послуг, прибуткові ордери, платіжні доручення, сертифікати якості на продукцію, товарно-транспортні накладні, а також паспорти та сертифікати якості на поставлену продукцію, документи щодо транспортування окремих ТМЦ (товарно-транспортні накладні), довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрати (типова форми №КБ-3), акти приймання виконаних будівельних робіт (типова форма №КБ-2), видаткові накладні, накладні на відпуск товарно-матеріальних цінностей, комерційні пропозиції, та ін.) містять достатні дані про зміст та обсяг господарських операцій, їх учасників, дату і місце їх складання, а, отже, підтверджують фактичне здійснення спірних господарських операцій з придбання позивачем товару та робіт (послуг).
Тоді як, контролюючим органом не надано допустимих та достовірних доказів, а судами під час розгляду справи не було встановлено, що відомості, які містяться в первинних документах є неповними, недостовірними, суперечливими або такими ґрунтуються на інших документах, недійсність даних в яких установлена судом.
За змістом частин першої та другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які повинні мати обов`язкові реквізити. 
Відповідно до абзацу дев`ятого частини другої статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.
З урахуванням цього суди попередніх інстанцій з дотриманням процесуального законодавства оцінили відповідні доводи та зазначили, що певні недоліки в заповненні первинних документів (зокрема відсутність окремих реквізитів або помилки при їх заповненні), не є підставою для висновків про відсутність відповідної господарської операції(-й), якщо з інших даних вбачається, що фактичний рух активів або зміни у власному капіталі чи зобов`язаннях платника податків у зв`язку з його господарською діяльністю мали місце.
Також судами попередніх інстанцій встановлено та вбачається з матеріалів справи, що контролюючий орган дійшов висновку про нереальність господарських операцій також на підставі аналізу зібраної та опрацьованої узагальненої податкової інформації наявної в інформаційно-аналітичних ресурсах ДПС, відповідно до якої контрагенти позивача не мають достатніх трудових та матеріальних ресурсів для ведення відповідної господарської діяльності, не підтвердженість ланцюга постачання придбаного позивачем товару/послуг.
Як вже зазначалось вище, з огляду на приписи частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто саме на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності прийняття оскаржуваних у цій справі податкових повідомлень - рішень.
При цьому на підтвердження вказаної інформації відповідачем не надано належних, допустимих та достовірних доказів, як того вимагають приписи процесуального закону.
Інформація, що міститься в інформаційних базах даних контролюючих органів носить інформативний характер та не доводить наявності порушень податкового законодавства позивачем. Доказів, які б свідчили, що наявні у контрагентів трудові ресурси та матеріально - технічне забезпечення були недостатніми для проведення господарської діяльності з поставки товару позивачу, чи проведення ремонтних робіт на об`єктах позивача обумовлених укладеними договорами, надано не було, як не було доведено та надано належних доказів, які б свідчили про наявність фактів, які встановлені судами, однак не були враховані під час прийняття рішень, та свідчили про протиправну поведінку як позивача так і контрагентів та злагодженості дій між ними.
Вказана позиція неодноразово була висловлена Верховним Судом, зокрема в постановах від 03.10.2019 у справі № 811/3223/14, від 16.04.2020 у справі № 810/3443/18, від 30.09.2021 у справі № 400/1986/19 та фактично була врахована судами під час вирішення цієї справи.
Посилання відповідача в касаційній скарзі на те, що судами було безпідставно не взято до уваги надані ним докази, зокрема податкову інформацію щодо окремих контрагентів позивача, яка свідчить про неможливість виконання контрагентами господарських операцій у зв`язку з недостатністю матеріальних та трудових ресурсів, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки така не є беззаперечним доказом недостатності матеріальних та трудових ресурсів для виконання вказаних договірних зобов`язань, не містить розгорнутої інформації щодо активів господарюючих суб`єктів, а відтак не може підтверджувати обставини на які посилається контролюючий орган.
Крім того, Суд звертає увагу, що контролюючим органом в акті перевірки, в касаційній скарзі фактично не заперечується отримання позивачем товарів, робіт (послуг) від контрагентів, що в свою чергу підтверджує факт проведення господарських операцій, при цьому відповідач вважає, що такі були отримані позивачем від невстановлених осіб, проте такий висновок є безпідставним з огляду на те, що між позивачем та контрагентами наявні господарські правовідносини, оформлені відповідними договорами, які передбачають оплату за виконані роботи (послуги), поставлені товари. Матеріали справи містять відповідні платіжні доручення на користь контрагентів на оплату за проведені роботи (послуги), отримані товари.
Щодо посилань відповідача на існування кримінальних проваджень стосовно контрагентів позивача, Суд зазначає, що у касаційній скарзі відповідач не конкретизує та не зазначає ні номери таких кримінальних проваджень, ні щодо яких контрагентів позивача такі існують/відкриті, як і не зазначає за ознаками яких кримінальних правопорушень. Тобто, з таких доводів відповідача є не зрозумілим, які саме докази (факти) не були досліджені/перевірені судами першої та апеляційної інстанцій, з урахуванням, зокрема, того, що в оскаржуваних рішеннях суди також зазначили, що при розгляді цієї справи відповідачем не надано ані вироку суду, ані ухвали про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанови суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили. 
Отже, Суд зазначає, що належних, допустимих та достовірних доказів в підтвердження посилань щодо нереальності спірних господарських операцій контролюючим органом надано не було, матеріали справи таких не містять.
Контролюючим органом на виконання передбаченого частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України обов`язку не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені первинними документами, а також не надано жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в таких документах є недостовірними.
Контролюючим органом зроблено відповідні висновки на підставі аналізу інформації, а не доказів, інформація (без документального підтвердження), на яку посилається відповідач, як на підставу нереальності господарських операцій, не відповідає критерію юридичної значимості та не є допустимим та достовірним доказом в розумінні процесуального Закону.
Висновки ж судів першої та апеляційної інстанцій є результатом оцінки наявних у їх розпорядженні доказів. Суд касаційної інстанції погоджується з ними, оскільки така оцінка здійснена з дотриманням вимог процесуального закону щодо повного та всебічного з`ясування всіх обстави справи на підставі належних та допустимих доказів.
Щодо обґрунтованості прийняття контролюючим органом оскаржуваних рішень (з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування), в контексті вказаних спірних правовідносин, відповідач у касаційній скарзі не зазначає доводів на спростування висновків судів першої та апеляційної інстанції щодо наявності правових підстав для визнання таких протиправними та їх скасування. Фактично доводи контролюючого органу зводяться лише до зазначення та цитування окремих положень Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», при цьому відповідач не зазначає про помилковість застосування судами попередніх інстанцій відповідних норм права, чи не застосування відповідних норм до спірних правовідносин.
Надаючи оцінку доводам відповідача, наведеним у касаційній скарзі, щодо неврахування судами висновків Верховного Суду сформованих у постановах Верховного Суду від 27.07.2022 у справі № 804/4684/17, від 15.05.2020 у справі № 826/4880/15, від 09.10.2019 у справі № 808/9397/13-а, від 29.05.2020 у справі № 826/27811/15, Суд звертає увагу на наступне.
Контролюючий орган посилається на правові позиції Верховного Суду, пов`язані виключно з критеріями оцінки доказів та висновками, здійсненими за результатами їх дослідження, що не є свідченням застосування у цій справі норм права, без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду. Аналіз висновків судів попередніх інстанцій у цій справі та в наведених відповідачем рішеннях суду касаційної інстанції свідчить про те, що вони ґрунтуються на конкретних фактичних обставинах справи, результати розгляду яких залежать від їх (обставин) повноти, характеру, об`єктивності, юридичного значення. При цьому у наведених контролюючим органом постановах Верховного Суду, зокрема наголошувалось про необхідність дослідження сукупності обставин справи та первинних документів, які можуть як підтверджувати, так і спростовувати реальність господарських операцій у конкретному спірному випадку.
Таким чином, наведені скаржником судові рішення ухвалені за інших фактичних обставин справи, встановлених судами, тому посилання на те, що рішення у цій справі ухвалено без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених постановах Верховного Суду, є безпідставними.
Доводи контролюючого органу по наведених вище, на думку останнього, порушеннях позивачем вимог податкового законодавства, зводяться здебільшого до посилань на необхідність переоцінки вже оцінених судами доказів.
Однак, встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій, суд касаційної інстанції не вправі здійснювати переоцінку обставин, з яких виходили суди при вирішенні справи, повноваження суду касаційної інстанції обмежуються виключно перевіркою дотримання судами норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених фактичних обставин справи та виключно в межах доводів касаційної скарги.
Щодо взаємовідносин позивача з KSS AVIAMOTORS PAN AM S.A., Суд зазначає наступне.
Так, судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що між ПАТ «Мотор Січ» та KSS AVIAMOTORS PAN AM S.A. укладено договір від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD), за умовами якого позивач доручив, а контрагент взяв на себе зобов`язання з надання послуг із забезпечення діяльності офіційного представництва ПАТ «МОТОР СІЧ» в Республіці Перу з питань надання в оренду житла для директора представництва та його сім`ї, відрядженого в Республіку Перу для ведення представницької діяльності; технічного спеціаліста та його сім`ї, відрядженого в Республіку Перу для гарантійного обслуговування авіатехніки виробництва позивача; забезпечення представництва офісною оргтехнікою, телефонним зв`язком, інтернетом; надання в оренду автотранспорту для директора та технічних спеціалістів позивача (пункт 1.1.), а також надання послуг в підготовці, підписанні та подальшому виконанні контрактів між ПАТ «Мотор Січ» та Міністерством оборони Перу, Міністерством внутрішніх справ Перу та цивільними авіакомпаніями Перу з питань поставки авіаційних двигунів, запчастин для них, агрегатів, інструментів, обладнання, капітального та середнього ремонту авіаційних двигунів, технічного супроводу, подовження ресурсу двигунів, навчання технічного персоналу, поставки технічної документації (пункт 1.2.). 
При цьому, зі змісту вказаного договору, додатків до нього та характеру взаємовідносин позивача з вказаним контрагентом, судами попередніх інстанцій встановлено, що не спростовано відповідачем жодними належними, достатніми та допустимими доказами, що позивачу надавались послуги, у тому числі, і послуги від імені та за рахунок контрагента, з подальшою компенсацією понесених ним витрат, що не є агентською діяльністю (зокрема, в розумінні положень статті 295 Господарського кодексу України). На виконання умов вказаного договору сторонами підписані акти виконаних робіт за період з жовтня 2016 року по квітень 2019 року, якими визначено вартість наданих послуг у відповідності до Додатків № 1, № 2, № 3 та № 4 до договору. Також сторонами окремо складено акти виконаних робіт щодо наданих агентських послуг, якими обумовлено розмір винагороди контрагента у залежності від суми укладеного за його посередництвом контракту (оплата за надані послуги в межах договору від 17.09.2014 № 1323/658-Е 14-170-РЕ604 (FTD) підтверджується відповідними платіжними дорученнями наявними в матеріалах справи).
Таким чином, Суд зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій встановлено та обґрунтовано зазначено, що в межах вказаного договору з KSS AVIAMOTORS PAN AM S.A. нерезидентом здійснювались супутні витрати на забезпечення діяльності регіональних представників позивача на території Республіки Перу, зокрема, витрати на оплату оренди житла, оплату оренди автотранспорту, оплату оренди офісного приміщення для роботи представництва в Перу, які не є агентськими послугами в розумінні чинного законодавства, а тому не підпадають під визначення оподатковуваного доходу нерезидентів (підпункт 141.4.1 пункту 141.4 статті 141 ПК України), а також вказаний контрагент не діяв і не є представництвом в межах однієї й тієї самої юридичної особи.
Крім того, Суд звертає увагу на безпідставність посилань відповідача на неврахування судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних рішень правових висновків викладених у постанові Верховного Суду від 17.10.2019 у справі № 2а-16434/12/2670, оскільки такі не є релевантними спірним правовідносинам у справі, що розглядається (так, у вказаній справі правовідносини виникли між представництвом нерезидента в Україні із самим нерезидентом, як материнською компанією, на виконання представництвом на території України завдань такого нерезидента та щодо обов`язку, у зв`язку з цим, сплачувати представництвом до Державного бюджету України податок на прибуток іноземних юридичних осіб) про що також у своєму рішенні обґрунтовано зазначив суд апеляційної інстанції.
Водночас, щодо взаємовідносин позивача з ВАТ «Авіакомпанія «Росія» та Урядом Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони Судану, Суд зазначає наступне.
Згідно з положеннями підпунктів «а», «з» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - заборгованість, що відповідає одній з таких ознак: а) заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності, з) заборгованість суб`єктів господарювання, визнаних банкрутами у встановленому законом порядку або припинених як юридичні особи у зв`язку з їх ліквідацією.
У відповідності до положень пункту 7 Міжнародного стандарту бухгалтерського обліку (МСБО 18)  Дохід  , дохід - це валове надходження економічних вигід протягом періоду, що виникає в ході звичайної діяльності суб`єкта господарювання, коли власний капітал зростає в результаті цього надходження, а не в результаті внесків учасників власного капіталу.
Контролюючим органом щодо вказаних спірних правовідносин встановлено (про що зазначено у акті перевірки), що між позивачем (Виконавець) та Відкритим акціонерним товариством «Авіакомпанія «Росія» (Замовник) укладено контракт від 22.04.2013 № 0772/13-К (ЭРО) на підтримку льотної придатності допоміжних двигунів АИ-450-МС. Відповідно до умов контракту від 22.04.2013 №0772/13-К (ЭРО) Виконавець прийняв на себе зобов`язання по забезпеченню працездатності місць встановлення допоміжних двигунів на літаках Замовника по досягненню сумарної нароботки кожного місця 16 000 годин. По досягненню нароботки місця встановлення допоміжного двигуна 16 000 годин зобов`язання Замовника по оплаті та зобов`язання Виконавця із забезпечення працездатності такого місця встановлення допоміжного двигуна припиняються. Зобов`язання Виконавця включають в себе планові та позапланові ремонти базових допоміжних двигунів, технічне обслуговування допоміжних двигунів в експлуатації та надання запасних допоміжних двигунів. Інші зобов`язання можливі за згодою сторін. Вказаним контрактом від 22.04.2013 № 0772/13-К (ЭРО) визначено ціни та умови оплати, відповідно до яких Замовник переказує Виконавцю разове відрахування на виконання першого планового ремонту у Виконавця кожного базового допоміжного двигуна по досягненню точки відліку (нароботка базового допоміжного двигуна, по досягненню якої у Замовника з`являються зобов`язання по оплаті Первинного платежу та зобов`язання по оплаті періодичних платежів, яка визначається як нароботка на 23 год.59 хв. останнього гарантійного строку або 3 500 годин в залежності від того, що настане раніше). Сума разового відрахування для кожного двигуна становить 100 000 доларів США. Для забезпечення виконання Виконавцем своїх зобов`язань, починаючи з першої години нароботки місця встановлення допоміжного двигуна, що слідує за точкою відліку, Замовник щомісяця сплачує Виконавцю відрахування, які обчислюються за встановленою формулою.
В ході перевірки встановлено, що у ПАТ «Мотор Січ» станом на 30.06.2019 на рахунках 681 «Розрахунки по авансам отриманим» обліковується кредиторська заборгованість, по якій закінчився термін позовної давності по ВАТ «Авіакомпанія «Росія» у сумі 6 762 754,06 грн (543 323,82 доларів США) та по Міністерству промислової політики України у сумі 1 300 000,00 грн (в межах касаційного оскарження спірними є відносини щодо кредиторської заборгованості по взаємовідносинах позивача з ВАТ «Авіакомпанія «Росія»).
У справі, що розглядається судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що вказаним господарським взаємовідносинам закінчився термін позовної давності, ПАТ «Мотор Січ» не включено до складу інших операційних доходів кредиторську заборгованість по ВАТ «Авіакомпанія «Росія», позивачем жодної претензійної роботи здійснено не було (що не заперечується позивачем, а також не спростовано жодними належними, достатніми та допустимими доказами).
Також, судами попередніх інстанцій встановлено, що між позивачем (Продавець) та Урядом Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони (Ministry of Defence Khartoum Republic of Sudan) (Покупець) укладено Контракт № МЕ/003/2006 від 20.07.2006 щодо постачання, капітального ремонту, ремонту, оцінки технічного стану та продовження календарного періоду та ресурсу авіаційних двигунів ТВ3-11МТ серії 3, ТВ3-117ВМ серії 02, ТВ3-117В, ТВ3-117ВМА серії 02 та АИ-9В, агрегатів та запасних частин до цих двигунів, які належать Міністерству Оборони (що іменуються як Двигуни). Умовами Контракту передбачено, що на кожний Двигун або партію Двигунів оформлюється специфікація у вигляді Доповнення до цього Контракту, в якій буде вказано ціну, терміни ремонту та інші необхідні відомості. Умовами контракту (стаття 8) також передбачено форс-мажорні обставини та порядок доведення їх наявності. Крім того, пунктом 8.5. визначено, що якщо обставини будуть продовжуватись більше 6 місяців, то кожна зі сторін буде мати право відмовитися від подальшого виконання контракту.
До Контракту укладались Доповнення, у тому числі № 49 від 26.05.2014 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття); № 52 від 27.04.2015 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття); № 54 від 10.08.2015 (м. Хартум) Специфікація на ремонт шести двигунів ТВ3-117В, предметом якої є ремонт шести двигунів ТВ3-117В шляхом заміни компресорів двигунів на інші з нанесенням покриття Нітриду Титану (ерозостійкого покриття). Відповідно до умов зазначених Доповнень (Специфікацій) Продавець за свій рахунок доставить до Міжнародного аеропорту Хартум на умовах СРТ, Хартум деталі та вузли, необхідні для виконання ремонту двигунів (митна очистка буде виконана Покупцем за його рахунок). Інструмент та обладнання необхідні для ремонту доставлені до м. Хартум та складені на Базі ВПС Міністерства Оборони в м. Хартум. Номенклатура, кількість та ціна необхідних деталей та вузлів буде визначена в рахунках-проформах від час відвантаження. Продавець за свій рахунок відправить до Хартуму групу кваліфікованих технічних спеціалістів для виконання роботи. Представники Продавця розберуть двигуни, замінять компресори (статор та ротор) та зберуть двигуни. Після зборки двигуни будуть випробувані та вертольоті Покупця та за рахунок Покупця. Після успішного тестування двигунів та отримання 100% оплати за ремонт двигунів представники Продавця внесуть необхідні записи в оригінальні формуляри двигунів. Продавець за свій рахунок упакує та відправить до України зняті з двигунів деталі, вузли та інструменти, які були використані під час ремонту (митна очистка у Хартумі буде виконана Покупцем за його рахунок). Пунктом 7.3 Доповнень (Специфікацій) передбачено, що послуги, предмет дійсного Доповнення не будуть використані у військових цілях, що порушують санкції Ради Безпеки ООН № 1556 від 30.07.2004 та № 1591 від 29.03.2005.
Так, під час перевірки контролюючим органом встановлено заниження позивачем доходу від операційної діяльності на загальну суму 18 302  652,00 грн та заниження собівартості реалізованої продукції (товарів, робіт, послуг) на загальну суму 11 071  929,00 грн. Зазначене порушення виникло внаслідок того, що в перевіряємому періоді ПАТ «Мотор Січ» здійснило на безоплатній основі передачу запасних частин власного виробництва на адресу Уряду Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони Судану, на підставі контрактів, укладених щодо ремонту шести двигунів ТВЗ-117ВМ шляхом заміни компресорів двигунів з нанесенням нітриду титану (ерозійностійкого покриття). Перевіркою встановлено, що запасні частини переміщувались в межах зазначених договорів на безоплатній основі. У подальшому Продавець за свій рахунок повинен був упакувати та відправити до України зняті з двигунів деталі, вузли та інструменти, які повинні були бути використані під час ремонту. Умовами контракту було визначено критерії форс-мажорних обставин, про які сторона контакту мала сповістити іншу сторону у визначені терміни. Ремонтні роботи за контрактом не було виконано, і про форс-мажорні обставини позивач іншу сторону контракту не повідомляв. Визначені запасні частини не були повернені на територію України протягом трьох років, у зв`язку з чим контролюючий орган вважає, що ПАТ «Мотор Січ»  фактично надало на безоплатній основі запасні частини на загальну суму 703 322,56 дол. США, що в еквіваленті складає 18 302 652,29 грн, на користь Уряду Республіки Судан, який представлений Міністерством Оборони Судану.
Таким чином, встановлено реалізацію запасних частин, яка відбулась після строку позовної давності, коли суб`єкт господарювання не може звернутися до суду з вимогою про захист свого права або інтересу. При цьому, ПАТ «Мотор Січ»  не зверталось до суду з вимогою про захист свого права або інтересу, не скористалось своїм правом врегулювати спірні питань при настанні форс-мажорних обставин (що не заперечувалось позивачем та не спростовано жодними належними, достатніми та допустимими доказами).
З урахуванням встановлених у цій справі обставин справи, Суд зазначає, що суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкових висновків щодо наявності правових підстав для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000715109 від 12.12.2019 (з урахуванням розрахунку грошового зобов`язання та застосованої штрафної санкції) в частині 2  518  826,00 грн за основним зобов`язанням та 1  259  413,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями.
12. Крім того, колегія судів зазначає, що Консультативна рада європейських суддів у Висновку № 11 (2008) щодо якості судових рішень на рівні рекомендацій, що мають характер норм «м`якого права», наголосила, що якість будь-якого судового рішення залежить головним чином від якості його обґрунтування. Воно не лише полегшує розуміння сторонами суті рішення, а насамперед слугує гарантією проти свавілля. Обґрунтування судового рішення загалом засвідчує дотримання національним суддею принципів, проголошених ЄСПЛ. При цьому навіть «проміжні» процесуальні рішення потребують належного викладу підстав їх прийняття, якщо вони стосуються індивідуальних свобод. Належне мотивування судового рішення - це стандарт ЄСПЛ, напрацьований за результатами розгляду заяв про порушення права на справедливий суд. Аналіз практики ЄСПЛ щодо застосування статті 6 Конвенції свідчить, що право на мотивоване судове рішення є частиною загального права людини на справедливий і публічний розгляд справи.
По-перше, ціль мотивування судового рішення полягає в тому, щоб продемонструвати і довести, передусім сторонам, що суд справді почув, а не проігнорував їхні позиції. По-друге, мотивоване судове рішення надає сторонам змогу вирішити питання про доцільність його оскарження. По-третє, належне мотивування судового рішення забезпечує ефективний апеляційний перегляд справи. По-четверте, тільки мотивоване судове рішення забезпечує можливість здійснювати суспільний контроль за правосуддям.
13. Суд звертає увагу, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити суду, та відмінності, які існують у державах-учасницях з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд обов`язок щодо обґрунтування, який випливає зі статті 6 Конвенції, може бути вирішене тільки у світлі конкретних обставин справи (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України», заява № 63566/00, пункт 23). Тому за наведених вище підстав, якими Суд обґрунтував своє рішення, не вбачається необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у справі.
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
14. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 349 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та (або) апеляційної інстанцій повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення, не передаючи справи на новий розгляд.
15. Згідно з частинами першою - третьою статті 351 Кодексу адміністративного судочинства України суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення лише за умови, якщо це порушення призвело до ухвалення незаконного рішення. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.
16. Переглянувши судові рішення в межах касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального права, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, враховуючи норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що при ухваленні оскаржуваних судових рішень, суди першої та апеляційної інстанцій допустили неправильне застосування норм права, яке призвело до неправильного вирішення справи в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000715109 від 12.12.2019 (з урахуванням розрахунку грошового зобов`язання та застосованої штрафної санкції) в частині 2  518  826,00 грн за основним зобов`язанням та 1  259  413,00 грн за штрафними (фінансовими) санкціями, а тому касаційна скарга Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі № 280/6381/19 у цій частині підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 341, 344, 351, 355, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України задовольнити частково.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі № 280/6381/19 скасувати в частині задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення                   № 0000715109 від 12 грудня 2019 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням в сумі 7 711 736,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 3 855 868,00 грн - скасувати та у цій частині ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Мотор Січ» в частині визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення № 0000715109 від 12 грудня 2019 року в частині визначення грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств за податковим зобов`язанням в сумі       5  192  910,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями в сумі 2  596  455,00 грн.
В решті рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2020 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 15 грудня 2022 року у справі          № 280/6381/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Постанову в повному обсязі складено 08.07.2024.

...........................

...........................

...........................

І.Я.Олендер
І.А. Гончарова 
 І.А. Васильєва ,
Судді Верховного Суду