КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
28 серпня 2024 року
 
справа № 760/4513/22
                                         
провадження № 22-ц/824/8401/2024
                        
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Кулікової С.В.
при секретарі: Бобко К.М.
  
учасники справи:
позивач - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 
відповідач -  Міністерство оборони України
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника  Міністерства оборони України - Кучми Аліни Григорівни та ОСОБА_1 на рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року, постановлено під головуванням судді Букіної О.М., у справі за позовом   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, -
 
В С Т А Н О В И В :
 
У квітні 2022 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду із позовом до Міністерства оборони України у якій просили суд стягнути із відповідача на їх користь завдану моральну шкоду у розмірі по 250 000,00 грн кожному.
Свої вимоги мотивують тим, що ОСОБА_3 є дружиною ОСОБА_4 , а ОСОБА_2 є сином ОСОБА_4 .
Вказують, що ОСОБА_4 проходив службу Збройних Силах України та внаслідок проходження служби у останнього почалися проблеми із серцево-судинною системою, які привели до його смерті.
Зазначають, що відповідно до витягу протоколу Військово-лікарської комісії Центрального регіону (ВЛК ЦР) № 365 від 28.11.2018, захворювання та причини смерті ОСОБА_4 пов`язанні із захистом Батьківщини.
Посилаються, що вони звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Вінницький ОВК) з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Проте, 04.03.2019 комісія МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, протоколом №28 прийняла рішення про відмову у призначенні та виплаті позивачам одноразової грошової допомоги.
Зазначене змусило позивачів звертатись за захистом прав до суду.
Вказували, що у вересні 2019 позивачі подали позовну заяву до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги компенсаційних сум №28 від 04.03.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 .
За наслідками судового розгляду, Вінницький окружний адміністративний суд 25.02.2020 ухвалив рішення у справі № 120/3150/19-а, яким позовні вимоги задовольнив у повному обсязі, визнав протиправним та скасував рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 28 від 04.03.2019, та зобов`язав МО України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу, пов`язану із смертю військовослужбовця ОСОБА_4 , виходячи із розмірів, визначених ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рівних частках кожному.
Вказували, що 09.09.2020 Сьомий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу МО України залишив без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 залишив без змін.
Зазначали, що ухвалою Верховного Суду у справі № 120/3150/19-а від 02.11.2020 у відкритті касаційного провадження МО України відмовлено.
На думку позивачів, такі дії МО України призвели до затягування процесу відновлення їх порушеного права.
Вказували, що протягом майже двох років позивачі не могли отримати належну їм виплату.
Посилались, що станом на час звернення до суду із позовом така виплата так і не була здійснена.
Позивачі звертали увагу на те, що весь цей час потерпали від нестачі коштів, відчували постійний стрес та стурбованість за результати розгляду справи.
Наголошували, що байдужість до членів сім`ї колишнього військовослужбовця, а також порушення службовими особами МО України Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 975 від 25.12.2013, спричинила позивачам сильні моральні страждання та зайві переживання.
В позові підсумовується, що внаслідок прийняття неправомірного рішення Міністерством оборони України, були порушені права позивачів, чим їм були заподіяні психологічні, моральні та душевні страждання, оскільки впродовж багатьох місяців вони чекала на рішення суду, відчувала постійний стрес через невизначеність, як наслідок почались проблеми з серцем та постійними головними болями.
Враховуючи зазначене, а також обсяг та тривалість душевних страждань завданих протиправними рішеннями Міністерства оборони, позивачі просили стягнути на їх користь моральну шкоду в розмірі по 250 000,00 грн (на кожного з позивачів).
Рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року позов   ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах якого діє законний представник ОСОБА_1 , до Міністерства оборони України про відшкодування моральної шкоди завданої незаконним рішенням, задоволено частково.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 25 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь   ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3   25 000,00 грн у рахунок відшкодування моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог, відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 скасувати, постановити нове, яким позов задовольнити.
Вимоги обґрунтовані тим, що перешкоди в отриманні одноразової грошової допомоги спричинили моральні страждання для позивача та для її сина. Позивач постійно відчувала тривогу та стрес. Вважає достатньою компенсацію за незаконне рішення Міністерства оборони у сумі по 250 000,00 грн для неї та сина. На думку апелянта, судом невиправдано занижено розмір відшкодування моральної шкоди.
В апеляційній скарзі представник відповідача просить рішення суду скасувати, постановити нове про відмову у задоволенні позову.
Вимоги обґрунтовані тим, що позивачем не доведено належними докази свої позовні вимоги, зокрема завдання моральної шкоди. 
В судовому засіданні 26.06.2024 року, 28.08.2024 року представник відповідача подану  апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення  апеляційної скарги ОСОБА_1 заперечував.
В судовому засіданні 26.06.2024 року представник позивачів подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував. 
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив ізпротиправності  дій відповідача та критерію розумності при визначенні розміру моральної шкоди. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 проходив службу у ЗС України та внаслідок проходження служби у останнього почалися проблеми із серцево-судинною системою, які привели до його смерті (а.с. 19-21).
Відповідно до витягу протоколу Військово-лікарської комісії Центрального регіону № 365 від 28.11.2018, захворювання та причини смерті ОСОБА_4 пов`язанні із захистом Батьківщини (а.с. 13).
Позивачі звернулися до ІНФОРМАЦІЯ_1 з метою отримання одноразової грошової допомоги відповідно до ст. 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
04.03.2019 комісія МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, протоколом №28 прийняла рішення про відмову у призначенні та виплаті позивачам одноразової грошової допомоги (а.с. 11).
У вересні 2019 позивачі подали позовну заяву до Вінницького окружного адміністративного суду про визнання протиправним та скасування рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги компенсаційних сум №28 від 04.03.2019 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги членам сім`ї померлого військовослужбовця ОСОБА_4 .
За наслідками судового розгляду Вінницький окружний адміністративний суд 25.02.2020 ухвалив рішення у справі № 120/3150/19-а, яким позовні вимоги задовольнив у повному обсязі, визнав протиправним та скасував рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 28 від 04.03.2019, та зобов`язав МО України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу, пов`язану із смертю військовослужбовця ОСОБА_4 , виходячи із розмірів, визначених ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рівних частках кожному.
09.09.2020 Сьомий апеляційний адміністративний суд прийняв постанову, якою апеляційну скаргу МО України залишив без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 залишив без змін.
Ухвалою Верховного Суду у справі № 120/3150/19-а від 02.11.2020 у відкритті касаційного провадження МО України відмовлено.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду 25.02.2020 у справі № 120/3150/19-а було встановлено факт того, що ОСОБА_4 був чоловіком ОСОБА_1 та батьком ОСОБА_2 , а тому дані обставини судом визнаються доведеними у силу положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України.
Звертаючись з позовом у даній справі позивачі вказували, що внаслідок прийняття неправомірного рішення Міністерством оборони України, були порушені їх права, відновлення яких відбувалось через суд, у зв`язку з чим протягом майже двох років позивачі не могли отримати належної їм виплати, відчували постійний стрес та стурбованість за результати розгляду справи, чим їм були заподіяні психологічні, моральні та душевні страждання, які вони оцінюють у розмірі по 250 000,00 грн. (на кожного з позивачів).
Відповідно до частин першої та другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди).
 Стаття 23 ЦК України передбачає право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.
Відповідно до статті 56 Конституції України, статей 1173, 1174 Цивільного кодексу України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень незалежно від вини цих органів чи посадових осіб.
Установивши, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 у справі № 120/3150/19-а, визнано протиправним та рішення комісії МО України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 28 від 04.03.2019, та зобов`язав МО України здійснити нарахування та виплатити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_5 одноразову грошову допомогу, пов`язану із смертю військовослужбовця ОСОБА_4 , виходячи із розмірів, визначених ст. 16-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у рівних частках кожному,відтак є підтвердженим факт неправомірних дій МО України відносно позивача.
Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо стягнення моральної шкоди у розмірі по 25 000,00 грн, що відповідатиме критерію розумності та буде достатньою для відновлення порушеного прав позивачів.
 Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 15.12.2020 у справі № 752/17832/14-ц розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більшим, ніж достатньо для розумного задоволення потреб потерпілої особи, і не повинен приводити до її безпідставного збагачення.
Доводи представника Міністерства оборони України щодо відсутності доказів на підтвердження завдання моральних страждань, колегія суддів відхиляє з огляду на наявність рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 25.02.2020 рокута положень ст. 1173 ЦК України.
Доводи апеляційних скарг не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.
Положеннями ч.1 ст.375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. 
Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, суд
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу Міністерства оборони України - ОСОБА_6 та ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Апеляційну скаргу   ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 16 січня 2024 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.
 
Повний текст постанови складено 02 вересня 2024 року. 

Суддя-доповідач  

Судді