ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33601 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 липня 2024 року                                                                                Справа №918/98/24 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Саврій В.А., суддя Олексюк Г.Є. ,  суддя Коломис В.В. 

при секретарі судового засідання Комшелюку А.А.
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 (повний текст – 16.04.2024) у справі №918/98/24 (суддя Пашкевич І.О.)
за позовом Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" (вул.Сирецька, 28/2, м.Київ, 04073, код ЄДРПОУ 23162981)
до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча  компанія "Енергоатом" (вул.Назарівська, 3, м.Київ, 01032, код ЄДРПОУ 24584661) в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" (34400, Рівненська обл., м.Вараш, Код ЄДРПОУ відокремленого підрозділу: 05425046)
про стягнення 1614012 грн 88 коп.

за участю представників
позивача – не з`явився;
відповідача - Тарасюта Н.В. (поза межами приміщення суду);

В С Т А Н О В И В:
Рішенням господарського суду Рівненської області від 28.03.2024 у справі №918/98/24  позов задоволено частково. Постановлено стягнути з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"  в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" 1552561 грн 59 коп. - основного боргу, 22770 грн 61 коп. - інфляційних втрат, 22693 грн 87 коп. - 3% річних, 9560 грн 95 коп. судового збору. В решті позовних вимог про стягнення 16486 грн 81 коп. інфляційних втрат - відмовлено. Повернуто ухвалою суду Приватному акціонерному товариству "Солді і Ко" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 9615 грн 37 коп., сплачений згідно платіжної інструкції №493 від 29.01.2024, копія якої знаходиться в матеріалах справи №918/98/24.
Додатковим рішенням господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 заяву представника Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі задовольнити частково. Стягнуто з Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча  компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на користь Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" 34653,00 грн 32 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу. У решті вимог заяви представника Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у справі - відмовлено.
Не погоджуючись з додатковим рішенням Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" звернулося до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою.
Апелянт вважає, що стягнута сума витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 34653,32 грн, згідно з додатковим рішенням від 11.04.2024, є не співмірною зі складністю справи та не відповідає обсягу проведеної представником позивача роботи у даній справі.
Зазначає, що витрати у розмірі 30000,00 грн на послугу зі складання та подання позовної заяви є завищеними та не співмірними зі складністю справи. В позовній заяві не міститься глибокого аналізу законодавства, судової практики, її зміст є стандартним, значну частину якого займає посилання на норми права, які регулюють дані правовідносини, тому така ціна за цю послугу є очевидна зависокою для цієї категорії справ.
Також, на думку апелянта, завищеними є й витрати, пов`язані з участю в судових засіданнях (фактично 2000,00 грн за одне судове засідання), а також інші зазначені в акті витрати є завищеними, про що зазначено у заяві про зменшення витрат на професійну правничу допомогу.
На підставі викладеного апелянт просить суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 в частині стягнення з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» від імені якого діє філія «Відокремлений підрозділ «Рівненська атомна електрична станція» на користь Приватного акціонерного товариства «Солді і Ко», 34653,32 грн витрат на правничу допомогу, та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір необґрунтовано завищених витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №918/98/24 у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Крейбух О.Г.
Листом від 08.05.2024 справу витребувано з господарського суду Рівненської області.
14.05.2024 матеріали справи надійшли до апеляційного господарського суду.
Розпорядженням керівника апарату суду від 15.05.2024, у зв`язку з перебуванням у відпустці судді-члена колегії по справі - Крейбух О.Г. у період з 13.05.2024 по 26.05.2024 включно, відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, статті 155 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.8.5 Засад використання автоматизованої системи документообігу суду у Північно-західному апеляційному господарському суді, призначено заміну судді-члена колегії у судовій справі №918/98/24.
Автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів для розгляду справи №918/98/24 у складі: гол.суддя Саврій В.А., суддя Коломис В.В., суддя Олексюк Г.Є.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 16.05.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 та призначено розгляд апеляційної скарги на 29.07.2024 об 12:00год. у приміщенні Північно-західного апеляційного господарського суду за адресою: 33601, м.Рівне, вул.Яворницького, 59 у залі судових засідань №4. Запропоновано позивачу у строк до 31.05.2024 подати письмовий відзив на апеляційну скаргу.
23.05.2024 до суду від Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" надійшов письмовий відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві позивач зазначає, що апелянт у скарзі не наводить жодного висновку щодо того, яким саме чином господарський суд Рівненської області порушив норми матеріального та процесуального права, відповідач просто перелічує правові норми без відповідного обґрунтування.
Звертає увагу, що судом було частково задоволено клопотання відповідача та відмовлено у стягненні витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги у розмірі 40307 грн 20 коп. (54%), а отже суд під час ухвалення додаткового рішення реалізував своє право на зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, в порядку, передбаченому ч.5 ст.126 ГПК України.
Фактичний обсяг наданих послуг адвокатом Погорільця Р.В. підтверджується підписаним актом наданої правової допомоги від 01.04.2024, а оплата зазначених витрат з боку ПАТ «Солді і Ко» підтверджується платіжною інструкцією №2071 від 01.04.2024.
Позитивне рішення на користь позивача було обумовлене, в тому числі, якісно наданою професійною правничою допомогою адвоката, а тому такі витрати позивача мають бути покладені на відповідача у відповідності до ст.126 ГПК України.
За доводами позивача, ще більше зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката позивача є необґрунтованим та не відповідає нормам господарського процесуального законодавства.
На підставі викладеного позивач просить суд апеляційної інстанції залишити додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 без змін.
У судове засідання суду апеляційної інстанції 29.07.2024 з`явилася представниця відповідача. Позивач не забезпечив явку свого представника у судове засідання, хоч про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлявся у встановленому законом порядку; причини неявки не повідомив.
Враховуючи положення ст.273 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на рішення суду, а також те, що судом належно повідомлено всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, при цьому явка учасників судового процесу обов`язковою не визнавалась, а матеріали справи достатньо характеризують спірні правовідносини, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними матеріалами у відповідності до вимог ст.269 ГПК України.
У судовому засіданні представниця відповідача підтримала доводи та вимоги апеляційної скарги, надала пояснення по справі. Просила скасувати додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 в частині стягнення 34653,32 грн витрат на правничу допомогу, та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу до 3000,00 грн.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду дійшла висновку про наступне:
Представник Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" звернувся із заявою про стягнення витрат понесених позивачем по оплаті професійної правничої допомоги у розмірі 74960 грн 52 коп.
За змістом частин 1, 3 ст.124 ГПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи.
При цьому, на виконання вказаного припису, у позовній заяві було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи, яка складається із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50000 грн, без ПДВ.
Згідно ст.16 ГПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
За приписами ст.123 ГПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
У відповідності до ч.2 ст.126 ГПК України за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Згідно з ч.8 ст.129 ГПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Як підтверджується матеріалами справи, 11.01.2019 між Приватним акціонерним товариством "Солді і Ко" (далі - клієнт) та адвокатом Погорільцем Романом Васильовичем (далі - адвокат), який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю від 07.12.2018 КС№7185/10, видане Радою адвокатів Київської області, укладено Договір №23162981 про надання правової допомоги.
За умовами цього Договору одна сторона - адвокат, зобов`язується надати професійну правничу (правову) допомогу (здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги) другій стороні - клієнту, на умовах і в порядку, що визначені цим договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання цього договору (п.1.1. Договору).
За умовами цього Договору адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень та в інтересах клієнта може здійснювати наступні види адвокатської діяльності: (1) надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевою самоврядування, держави; (2) складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; (3) представництво інтересів клієнта у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного га конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами; (4) представництво інтересів клієнта в іноземних, міжнародних судових органах, якщо інше не встановлено законодавством іноземних держав, статутними документами міжнародних судових органів та інших міжнародних організацій або міжнародними договорами, згода па обов`язковість яких надана Верховною Радою України (п.1.2. Договору).
У розділі 3 Договору сторони обумовили повноваження адвоката. 
У розділі 5 Договору сторони узгодили між собою умови щодо гонорару адвоката.
Так, згідно з п.5.1. Договору формою винагороди за здійснення професійної правничої (правової) допомоги клієнту за цим договором є гонорар.
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), порядок його сплати, визначаються сторонами в додатках до цього договору (п.5.2. Договору).
Згідно з п.7.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців.
24.12.2019 сторони уклали Договір про внесення змін до Договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 №23162981, згідно якого п.7.1. викладено в наступній редакції: "Цей договір набирає чинності з моменту його підписання та діє протягом 12 місяців, якщо за 30 календарних днів до закінчення строку його дії, жодна зі сторін не заявить намір припинити дію договору, договір пролонгується на кожний наступний строк, який складає 12 місяців".
01.01.2024 між Приватним акціонерним товариством "Солді і Ко" (клієнт) та адвокатом Погорільцем Романом Васильовичем (адвокат) укладено Додатковий договір №05425046.13418 до Договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 №23162981 (далі - Додатковий договір).
Додатковий Договір за домовленістю сторін визначає порядок оплати гонорару адвоката за надання правової допомоги клієнту у господарській справі за позовом Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” про стягнення основного боргу, інфляційні витрати та 3% річних від суми боргу за договором поставки №953-122-01-23-13418 від 16.05.2023.
Згідно з п.2 Додаткового договору адвокат зобов`язується здійснити: надання правової допомоги клієнту в судовому розгляді справи господарськими судами, а саме: здійснення аналізу матеріалів справи та формування правової позиції у справі; складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості; складання та подача заяв по суті у справі; підготовка та подання інших процесуальних документів; отримання інформації щодо стану справи в суді; підготовка до участі у судовому засіданні; участь у судових засіданнях; складання та направлення адвокатських запитів в інтересах клієнта; збирання доказів.
У пункті 3 Додаткового договору сторони узгодили між собою, що за погодженням адвоката з клієнтом, враховуючи складність справи, кваліфікацію, досвід і завантаженість адвоката розмір гонорару за надання правової допомоги, визначеної цим додатковим договором, визначено сторонами:
(1) складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Приватного акціонерного товариства “Солді Ко” (в тому числі аналіз матеріалів справи, документів, поданих клієнтом на підтвердження заборгованості Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, та надання консультацій з даного предмету): 30000,00 грн (без ПДВ);
(2) участь у судовому засіданні в межах міста Києва (за кожне): 4000,00 грн/судодень, без ПДВ;
(3) участь у судовому засіданні за межами міста Києва в Господарському суді Рівненської області (за кожне): 7000,00 грн/судодень (без ПДВ);
(4) участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду (за кожне): 2000,00 грн/судодень (без ПДВ);
(5) складання процесуальних та інших документів: 4000,00 грн/година (без ПДВ);
(6) вчинення інших дії щодо надання правової допомоги клієнту в судовому розгляді справи за погодинною тарифною ставкою у розмірі: 4000,00 грн/година (без ПДВ);
(7) "Гонорар успіху", що сплачується після ухвалення Господарським судом Рівненської області остаточного рішення у справі за позовною заявою Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” про стягнення основного боргу, інфляційні витрати та 3% річних від суми боргу за договором поставки №53-122-01-23-13418 від 16.05.2023.
Сторони розуміють, що "успіх" в даному випадку означає: у випадку повного чи часткового задоволення позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча: компанія “Енергоатом” про стягнення основного боргу, інфляційні витрати та 3% річних від суми боргу за договором поставки №953-122-01-23-13418 від 16.05.2023, клієнт додатково доплатить адвокату суму, що складає 2% від суми позовних вимог, які було задоволено.
У п.6 Договору сторони обумовили між собою порядок оплати гонорару: (1) сума гонорару за цим додатковим договором сплачується клієнтом у розмірі 100% передоплати, яка сплачується клієнтом протягом 30 робочих днів після підписання сторонами цього додаткового договору; (2) сума витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги сплачується клієнтом протягом 5 робочих днів моменту надання документів, що підтверджують витрати.
У пункті 9 Додаткового договору обумовилено порядок приймання-передачі наданої правової допомоги.
01.04.2024 між клієнтом та адвокатом складено та підписано Акт наданої правової допомоги, згідно якого на виконання умов Договору адвокат Погорілець Роман Васильович надав правову допомогу відповідно до Додаткового Договору від 01.01.2024 №05425046.13418 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 N923162981 згідно з розрахунком розміру гонорару адвоката за надання правової допомоги та розрахунком розміру витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги.
Відповідно до п.2 Акту наданої правової допомоги розмір гонорару за надання правової допомоги визначено сторонами за тарифною ставкою у наступному розмірі:
- складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Приватного акціонерного товариства “Солді і Ко” (в тому числі аналіз матеріалів справи, документів, поданих клієнтом на підтвердження заборгованості Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” (ідентифікаційний код 24584661), та надання консультацій з даного предмету): 30000,00 грн (без ПДВ);
- участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду (за кожне): 2000,00 грн/судодень, без ПДВ;
- складання процесуальних та інших документів: 4000,00 грн/година, без ПДВ.
У п.п.4, 5, 6 Акту зафіксовано, що адвокат надав правову допомогу, а саме: складання та подання позовної заяви про стягнення заборгованості з Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” на користь Приватного акціонерного товариства “Солді і Ко” (в тому числі аналіз матеріалів справи, документів, поданих клієнтом на підтвердження заборгованості Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, та надання консультацій зданого предмету). Розмір гонорару за надані послуги - 30000,00 грн, без ПДВ.
Детальний опис послуг та кількість часу, яка була витрачена на надання правової допомоги у вигляді складання процесуальних та інших документів:
- складання відповіді на відзив від 29.02.2024 -1 година;
- складання правової позиції від 29.02.2024 - 0,5 години;
- складання заяви про відмову від частини позовних вимог від 11.03.2024 - 0,25 години.
Загальна кількість витраченого часу -1,75 години. Розмір гонорару за надані послуги, виходячи з кількості витраченого часу-7000,00 грн (без ПДВ).
Адвокатом була взята участь у наступних судових засіданнях господарського суду Рівненської області в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду по справі №918/98/24: 27.02.2024 о 13:20; 26.03.2024 о 14:30; 28.03.2024 о 16:20. Загальна кількість судових засідань - 3 (три). Розмір гонорару за участь у судових засіданнях, виходячи з загальної кількості судових засідань, проведених в режимі відеоконференції, в тому числі поза межами приміщення суду - 6000,00 грн, без ПДВ.
Клієнт та його адвокат у п.7 Акту зафіксували, що господарським судом Рівненської області було задоволено позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Солді і Ко" до Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом". “Гонорар успіху” в розумінні п.3 додаткового договору від 01.01.2024 N905425046.13418 до договору про надання правової допомоги від 11.01.2019 №23162981 складає 2% від суми позовних вимог, які було задоволено, - 31960,52 гривень, без ПДВ.
Згідно з п.8 Акту - загальний розмір гонорару адвоката за надання правової допомоги складає 74960 грн 52 коп, без ПДВ.
Платіжною інструкцією №2071 від 01.04.2024 підтверджується, що правова (правнича) допомога оплачена клієнтом (позивачем) на рахунок Адвоката у розмірі 74960 грн 52 коп.
В обґрунтування заперечень Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" вказувало на наступне:
- заявлений розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 74960,52 грн є завищеним, необґрунтованим, неспівмірним із складністю справи;
- засідання у даній справі проводилися без прибуття безпосередньо до приміщення суду, що спростило роботу представників та зекономило час. Тому розмір витрат 2000,00 грн за одне судове засідання та, відповідно, загальна вартість участі в трьох судових засіданнях у 6000,00 грн є завищеною, порівняно із затраченим часом;
- складена представником позивача "правова позиція" не стосувалася безпосередньо суті справи;
- чинне законодавство не містить визначення такого виду гонорару, як “гонорар успіху”. Проте, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 з зазначено, що вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність;
- у позовній заяві позивач зазначав орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі 50000,00 грн, однак у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу збільшив такий розмір до 74960,52 грн, тобто на 49,9 %;
- надані позивачем договори про надання правової допомоги, інші докази, не містять визначеного між сторонами порядку обчислення вартості послуг – не вказано чи сторони погодили фіксований розмір оплати чи погодинну оплату. 
В запереченнях, як і в подальшому в апеляційній скарзі, відповідач вказував, що на його переконання розумним, співмірним зі складністю справи та виконаним адвокатом обсягом робіт (наданих послуг) розміром витрат на правничу допомогу є 3000 грн.
Колегія суддів зазначає, що згідно положень ст.126 ГПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог ч.4 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, відповідно до якої заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим (справа “Гімайдуліна і інші проти України” від 10.12.2009, справа “Баришевський проти України” від 26.02.2015). А також висновки ЄСПЛ, викладені у справах: “East/West Alliance Limited” проти України” від 02.06.2014, за змістом яких заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим; “Ла-вентс проти Латвії” від 28.11.2002, за результатом розгляду якої ЄСПЛ вирішив, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Правова позиція щодо розумності та співмірності розміру витрат на правову допомогу також відображена у постановах Верховного Суду від 24.10.2019 у справі №905/1795/18 і від 01.08.2019 у справі №915/237/18.
Тобто суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того чи була їх сума обґрунтованою.
Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано сукупність доказів: договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.
Така правова позиція викладена у додаткових постановах Верховного Суду від 22.03.2018 у справі №910/9111/17 та від 11.12.2018 у справі №910/2170/18.
На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката у справі №918/98/24 було подано наступні докази: договір про надання правничої допомоги №23162981 від 11.01.2019; договір від 24.12.2019 про внесення змін до договору №23162981 про надання правничої допомоги від 11.01.2019; додатковий договір від 01.01.2024 №05425046.13418 до договору №23162981 про надання правничої допомоги від 11.01.2019; ордер серії АТ №1536208, виданий 26.01.2024 адвокатом що здійснює адвокатську діяльність індивідуально (Погорільцем Романом Васильовичем) на підставі договору про надання правової допомоги № 23162981 від 11.01.2019 на надання правничої (правової) допомоги Приватному акціонерному товариству "Солді і Ко" у господарському суді Рівненської області; акт наданої правової допомоги від 01.04.2024 на суму 74960 грн 52 коп.; платіжна інструкція №2071 від 01.04.2024.
Відповідно до п.4 ч.1 ст.1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Пунктом 9 частини 1 статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.
Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI).
Відповідно до ст. 19 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Як вірно встановив суд першої інстанції, позивачем надано усю сукупність документів, якими стверджується, що Приватному акціонерному товариству "Солді і Ко" адвокатом Погорільцем Романом Васильовичем була надана правова правнича допомога у справі №918/98/24.
В матеріалах справи містяться Акт від 01.04.2024, підписаний між виконавцем та клієнтом, у якому міститься посилання як на договір від 11.01.2019, так і на додатковий договір від 01.01.2024 №05425046.13418, так і на справу в межах якої надавалася правова правнича допомога.
Клієнтом оплачено послуги на загальну суму 74960 грн 52 коп.
Окрім того, вбачається, що адвокат Погорілець Роман Васильович був присутнім у 3-х судових засідання у справі № 918/98/24: 27.02.2024 о 13:20; 26.03.2024 0 14:30; 28.03.2024 о 16:20.
При цьому, адвокат та клієнт (замовник, позивач), керуючись принципом вільного волевиявлення щодо укладення договору про надання правової допомоги, погодили між собою відповідно розмір та вартість такої допомоги як у фіксованій формі, так і формі погодинної оплати.
Згідно з висновком Верховного Суду, зробленим у постанові від 06.03.2019 у справі №922/1163/18, адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити з встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст.30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність".
Суд зауважує, що при погодженому між адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) та клієнтом фіксованому розмірі гонорару останній обчислюється без прив`язки до витрат часу адвоката на надання кожної окремої послуги, що виключає необхідність відображення інформації про понесені адвокатом витрати часу по кожному з видів робіт (наданих послуг) в детальному описі робіт (наданих послуг) чи іншому документі, що містить такий детальний опис. Фіксований розмір гонорару не залежить від витраченого адвокатом (адвокатським бюро/об`єднанням) часу на надання правничої допомоги клієнту.
Відтак, оскільки як вбачається із Акту приймання-передачі наданих послуг до Договору та Додаткового договору між позивачем та його адвокатом узгоджено фіксований розмір гонорару під час складання позовної заяви, а також у під час участі в 1 судовому засіданні в режимі ВКЗ, - суд не надає оцінку правової допомоги, яка визначена у Акті-приймання наданих послуг щодо часу, витраченого адвокатом на надання означеної правової допомоги.
Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зазначила, що подання детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, не є самоціллю, а є необхідним для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Саме лише незазначення учасником справи в детальному описі робіт (наданих послуг) витрат часу на надання правничої допомоги не може перешкодити суду встановити розмір витрат на професійну правничу допомогу (у випадку домовленості між сторонами договору про встановлений фіксований розмір обчислення гонорару). Частина 3 статті 126 ГПК України конкретного складу відомостей, що мають бути зазначені в детальному описі робіт (наданих послуг), не визначає, обмежуючись лише посиланням на те, що відповідний опис має бути детальним.  Тому, враховуючи принципи рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми як складові принципу верховенства права, визначення необхідного і достатнього ступеня деталізації опису робіт у цьому випадку є виключною прерогативою учасника справи, що подає такий опис.
Детальний опис робіт, який відображений в акті приймання-передачі наданих послуг містить перелік послуг, які надані адвокатом для позивача. Із акту чітко вбачається, яка саме правова правнича допомога була надана позивачу у справі №918/98/24, вбачається, що вона прийнята без зауважень і замовник підтверджує отримання усіх послуг у повному обсязі, які вказані у Акті.
Процесуальним законом від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконання робіт та їх вартості, але не доказів обґрунтування часу, витраченого фахівцем в галузі права, а достатнім є підтвердження лише кількості такого часу, навіть без обґрунтування, що саме така кількість часу витрачена на відповідні дії (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 у справі №823/2638/18 та від 09.07.2019 у справі №923/726/18).
Суд першої інстанції вірно відмітив, що складання "правової позиції" не стосувалася безпосередньо суті справи, а стосувалася зазначення позивачем у відповіді на відзив двох відповідачів, тобто мала процесуальний характер. Необхідність у поданні цього процесуального документа виникла не з вини відповідача. А тому покладення на відповідача витрат адвоката на послуги із складання "правової позиції" є нерозумним, адже дійсно допущення при підготовці позовної заяви недоліків входить в рамки відповідальності самого адвоката, що готував як позовну заяву і за аналіз спірних правовідносин та підготовку самої позовної заяви уже нарахував 30000 грн 00 коп. Витрати по підготовці та написання правової позиції щодо належного відповідача  зумовлені недоліками в роботі адвоката при підготовці позовної заяви, а тому не можуть бути покладені на відповідача, адже ця послуга не є наданням окремої правової допомоги стороні позивача.
Крім того, стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (висновок Верховного Суду, який викладено в постанові від 24.01.2022 у справі №911/2737/17).
Тому суд першої інстанції правильно відмовив у стягненні із відповідача на користь позивача 2000 грн (0,5 години роботи адвоката) витрат, понесених позивачем на оплату роботи адвоката із складання правової позиції.
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі № 912/1025/20).
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).
Як було вірно встановлено судом першої інстанції, адвокатом позивача підтверджено необхідність та розмір наданої правової допомоги клієнту (позивачу) на суму 41000 грн 00 коп. (складання позовної заяви, відповіді на відзив, складання заяви про відмову від частини позовних вимог, участь у 3-х судових засідання в режимі ВКЗ). Розмір гонорару успіху 31960 грн 52 коп. (2% від суми задоволених позовних вимог 1598026 грн 07 коп.) також підтверджується матеріалами справи (в тому числі підп 7 п. 2 Додаткового Договору).
Щодо заперечень відповідача на рахунок наявності “гонорару успіху” у складі витрат, що підлягають розподілу між сторонами, суд зазначає наступне.
Чинне законодавство хоча і не містить визначення такого виду гонорару, як гонорар успіху, суд враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 фактично дійшла висновку про можливість існування "гонорару успіху" як форми оплати винагороди адвокату, визнала законність визначення між адвокатом та клієнтом у договорі про надання правової допомоги такого виду винагороди як "гонорар успіху", що відповідає принципу свободи договору та численній практиці Європейського суду з прав людини.
Верховний Суд у постанові від 28.07.2022 по справі №903/781/21 зазначає про те, що визначення сторонами у договорі про надання правової допомоги порядку обчислення гонорару у відсотковому відношенні до певної грошової суми (у даному випадку - від розміру суми, на яку судом у справі буде зменшена заявлена до стягнення з відповідача сума заборгованості, тобто від розміру досягнутого адвокатом результату наданих послуг у справі з майновими вимогам) відповідає такій формі обчислення гонорару як фіксований розмір. При такому порядку обчислення гонорару фактична кількість витраченого адвокатом часу на надання послуг клієнту не має значення, а у підсумку визначається саме чітка фіксована грошова сума.
Обставина того, що обчислення гонорару успіху пов`язане з настанням певної події, про яку зазначили суди попередніх інстанцій, є обґрунтованою та логічною в силу самої суті гонорару успіху, можливість обчислення якого залежить виключно від певних подій - досягнутих адвокатом та обумовлених в договорі результатів при наданні послуг правової допомоги.
Законодавством визначено, що діяльність адвоката є оплачуваною працею і така оплата у вигляді гонорару здійснюється на підставі укладеного між адвокатом та його клієнтом договору.
Гонорар - це форма винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, суд не вправі втручатися в ці правовідносини.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з практикою Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат (у даному випадку, за наявності заперечень учасника справи), що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.
Нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін (п.п. 33-34, 37 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19). Господарський суд вважає включення до витрат на професійну правничу допомогу написання клопотань про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - таким, що не відповідає критерію "розумності витрат на професійну правничу допомогу".
Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що витрати на професійну правничу допомогу, заявлені позивачем у справі не відповідають критерію "розумності їх розміру".
При цьому, приймається до уваги, що у позовній заяві позивач зазначав орієнтовний розмір витрат на правову допомогу в сумі 50000,00 грн, однак у клопотанні про стягнення витрат на професійну правничу допомогу збільшив такий розмір до 74960,52 грн, тобто на 49,9 %.
Згідно з ч.6 ст. 129 ГПК України якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку.
З цього приводу, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду у постанові від 13.10.2020 у справі №922/3706/19 в подібних обставинах дійшов до висновку про відмову у стягненні з відповідача суми "гонорару успіху", зважаючи на наступне: “Оскільки сума "гонорару успіху" передбачалась п.2 Додаткової угоди до Договору про надання правової допомоги, що була укладена 01.11.2019, а попередній розрахунок суми судових витрат позивачем було подано разом з позовною заявою 12.11.2019, в якому сума витрат на правничу допомогу була вказана в розмірі 79287,00 грн без суми "гонорару успіху", тобто позивач при попередньому визначенні витрат однозначно міг передбачити витрати на "гонорар успіху", а розмір витрат разом "гонораром успіху" істотно перевищує ті, що були заявлені в попередньому розрахунку, колегія суддів Верховного Суду вважає, що у стягненні з відповідача зазначеної суми слід відмовити з підстав недоведеності, що скаржник не міг передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку”.
Враховуючи зазначене, з огляду на те, що в орієнтовному розрахунку судових витрат, який містився в позовній заяві ПАТ “Солді і Ко” від 29.01.2024, зазначено їх загальний розмір в сумі 50000,00 грн, при цьому до переліку складових витрат на професійну правничу допомогу було включено, крім іншого, також й “гонорар успіху”, проте без зазначення його розміру (який позивач цілком міг передбачити з огляду на ціну позову). Тому, у даному випадку відсутні підстави для покладення на відповідача суми, яка перевищує розмір, вказаний у орієнтовному розрахунку судових витрат, тобто більше аніж 50000 грн 00 коп.
Водночас, обґрунтованими є доводи представника відповідача про неспівмірність витрат, витрачених на надання послуг із складністю проведеної роботи, з огляду на наступне.
Як вбачається, підтвердженими є витрати позивача на суму 72960 грн 52 коп. Однак, дана сума, по-перше, перевищує розмір витрат заявлений як орієнтовний (при тому що позивач не довів, що не міг це передбачити при пред`явленні позову), а по-друге, такий розмір витрат є завищеним.
Так, спір у даній справі є майновим, що виник у зв`язку із невиконанням договору поставки. Справа розглядалася у загальному позовному провадженні у зв`язку із ціною позову (1615373 грн 00 коп.), однак обсяг доказів, що підлягали опрацюванню є незначним. Розрахунки 3% річних та інфляційних втрат не є складними, адже здійснювалися за період із наступного дня, що вказаний у договорі як останній день оплати, та нараховані на суму основного боргу з врахуванням проплат. Спір у даній справі є типовим та не потребував дослідження адвокатом надмірно великого обсягу практики зі спірних правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі №922/1964/21 зробила висновок, що у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги. Зокрема, посилаючись на неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо (п.146).
Не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом на підставі укладеного ними договору у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і їх необхідність (подібний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18, у постанові Верховного Суду від 15.06.2021 у справі №912/1025/20).
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до 35000 грн 00 коп, що у даному випадку є співмірним зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом.
При цьому, оскільки позовні вимоги підлягали частковому задоволенню у розмірі 1598026 грн 07 коп., - суд першої інстанції дійшов правильного висновку про стягнення із відповідача на користь позивача 34653 грн 32 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу, що є пропорційним до розміру обґрунтованих позовних вимог.
Згідно з ст.79 Господарського процесуального кодексу України наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування. Питання про вірогідність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Відповідно до ст.86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також вірогідність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Приймаючи до уваги наведене вище, враховуючи наявні у матеріалах справи докази, встановлені факти та складність справи, врахувавши критерії співмірності розміру заявлених витрат на правничу допомогу, виходячи із засад розумності і справедливості, колегія суддів вважає правильним висновок суду першої інстанції про стягнення із відповідача на користь позивача 34653 грн 32 коп. витрат на професійну (правничу) допомогу та відмову у решті витрат у розмірі 40307 грн 20 коп.
Згідно ч.4 ст.11 Господарського процесуального кодексу України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
За усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Пронін проти України", "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Зазначене судом першої інстанції було дотримано в повній мірі.
При цьому, п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.
Відхиляючи скаргу апеляційний суд у принципі має право просто підтвердити правильність підстав, на яких ґрунтувалося рішення суду нижчої інстанції (рішення у справі "Гарсія Руїс проти Іспанії").
В силу приписів ч.1 ст.276 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судова колегія вважає, що суд першої інстанції на підставі сукупності досліджених доказів повно з`ясував обставини справи і дав їм правильну юридичну оцінку. Порушень чи неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права при розгляді спору судом першої інстанції, судовою колегією не встановлено, тому мотиви, з яких подана апеляційна скарга не можуть бути підставою для скасування додаткового рішення, а наведені в ній доводи не спростовують висновків суду.
Керуючись ст.ст.269, 270, 271, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Рівненська атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" на додаткове рішення господарського суду Рівненської області від 11.04.2024 у справі №918/98/24 залишити без задоволення, а додаткове рішення - без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскарженою до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 01.08.2024.

Головуючий  суддя                                                                      Саврій В.А. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Коломис В.В.