ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1783/24  Номер провадження 22-ц/814/2996/24	Головуючий у 1-й інстанції Яковенко Н.Л.  Доповідач ап. інст. Карпушин Г. Л.	

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року 	м. Полтава	

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах: головуючого – судді Карпушина Г.Л.; суддів Панченка О.О., Пікуля В.П., за участі секретаря судового засідання Буйнової О.П., -
розглянувши у  відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року по справі за позовом Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
                                                         В С Т А Н О В И В: 
У березні 2024 року АТ«Універсал банк» звернувся до суду із вказаним позовом в якому просив стягнути з відповідача заборгованості за кредитним договором у розмірі 75550,96 грн.
Позовна заява обґрунтована тим, що між АТ «Універсал Банк» та відповідачем 26.09.2018 було укладено договір, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 60000 грн. У зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань, станом на 15.01.2024 утворилась заборгованість в розмірі 75550,96 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року позовні вимоги АТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором від 26.09.2018 в розмірі 75550 грн 96 коп., на відшкодування понесених судових витрат 3028 грн, а всього стягнути 78578 грн. 96 коп.
Не погодившись з рішенням суду, представник представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права просить рішення районного суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову слід вімовити. 
Апеляційна скарга мотивована тим, що задовольняючи позов, районний суд не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні докази відкриття поточного рахунку № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 станом на 26.09.2018 року, яка платіжна картка, вид платіжної картки, її номеру, строку дії на ім`я ОСОБА_1 була відкрита та видана станом на 26.09.2018 року, доказів про розмір кредитних коштів/встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок станом на 26.09.2018 року, а також Виписки про рух коштів по платіжній картці, з яких можна було б встановити отримання кредитного ліміту в сумі 60000,00, рух коштів по платіжній картці та користування кредитними коштами.
Окрім того вказує, що надані позивачем документи, що містяться в матеріалах справи № 552/1783/24 не є достатніми доказами, а в матеріалах справи № 552/1783/24 відсутні будь-які інші належні та допустимі докази, які підтверджують надання відповідачу кредиту сумі 60000,00 та видачу кредитної картки на ім`я ОСОБА_1 станом на 26.09.2018 року. 
Сам лише факт підписання «Анкети – заяви до Договору про надання банківських послуг» ПАТ «Універсал Банк» від 26.09.2018 року не свідчить про видачу кредиту відповідачу, оскільки така позиція не ґрунтується на положеннях закону.
Окрім того зазначає, що до позовної заяви про стягнення заборгованості позивачем долучено світлокопію роздруківки з сайту «Позивача» Витяг з «Умови і правила обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank» додатками до яких є «Тарифи чорна картка Мonobank» та «Паспорт споживчого кредиту» затверджених Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, та набувають чинності з 27.11.2021 року (долучений, як доказ під № 5 до «Позовної заяви про стягнення заборгованості» «Позивача»), яким позивач обґрунтовує свої вимоги та фактичні договірні домовленості сторонами кредитного Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.06.2024 16 договору у вигляді «Анкети – заяви до Договору про надання банківських послуг» ПАТ «Універсал Банк» від 26.09.2018 року.
Проте, долучений доказ не є належним у розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки Витяг з «Умови і правила обслуговування в Акціонерному товаристві «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів monobank I Universal Bank» додатками до яких є «Тарифи чорна картка Мonobank» та «Паспорт споживчого кредиту» затверджені Протоколом Правління № 46 від 24.11.2021 року, та набувають чинності з 27.11.2021 року, в той час як анкета- заява про надання банківських послуг ПАТ «Універсал Банк» датована 26.09.2018 року.

Судове засідання проводилось в порядку письмового провадження за відсутності сторін по справі, з дотриманням принципу гласності судового процесу та забезпеченням сторонам права на своєчасне та повне отримання інформації про хід та результати розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав.
У відповідності з ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. 
Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Відповідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно п.п.3, 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Із матеріалів справи вбачається, що 26.09.2018 між АТ «Універсал Банк» в рамках проекту monobank та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір б/н шляхом підписання анкети заяви до Договору про надання банківських послуг.
В анкеті-заяві до Договору про надання банківських послуг зазначено, що ОСОБА_1 просить відкрити на його ім`я поточний рахунок у гривні та встановити кредитний ліміт на суму, вказану в додатку, відповідно до умов Договору та наведених нижче умов. Погоджується з тим, що анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг, укладання якого він підтверджує і зобов`язується виконувати його умови. З зазначеними документами він ознайомлений, отримав їх примірник у мобільному додатку, вони йому зрозумілі і не потребують додаткового тлумачення. Визнає, що електронний цифровий підпис є аналогом власноручного підпису. Підтверджує, що ця анкета-заява є також заявою на відкриття рахунку і карткою із зразком підпису. Дана заява містить підписи представника банку та відповідача.
Районним судом встановлено, що за умовами договору про надання банківських послуг від 26.09.2018 відповідач ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 60000 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_2 .
Також встановлено, що відповідач не спростував факт, що кредитні правовідносини між ним та відповідачем виникли, що отримував кредитні кошти та виконував кредитні зобов`язання шляхом повернення грошових коштів банківській установі.
Задовольняючи позов, районний суд виходив з того, що навність заборгованості за кредитним договором підтверджена належними доказами та підлягає стягненню з відповідача.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком районного суду з огляду на наступне.
Згідно зі ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
За правилами ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Частиною 1 ст. 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Обгрунтовуючи свої позовні вимоги АТ «Універсал Банк» посилалося на те, що 26 вересня 2018 року ОСОБА_1 підписав Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, де зазначено, що він погодився, що анкета-заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Також підтверджено ознайомлення  та погодження з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту.
Як вбачається з матеріалів справи,  Умови і правила надання банківських послуг та Тарифи,  Паспорт споживчого кредиту не містять підпису ОСОБА_1 .
Підписана ОСОБА_1 анкета-заява до договору про надання банківських послуг містить лише його анкетні дані та контактну інформацію. Вона не містить жодних даних про умови кредитування та обрання відповідачем певної банківської послуги.
АТ «Універсал Банк» не довело належними та допустимими доказами підписання відповідачем Умов і правил, Тарифів, Таблиці обчислення вартості кредиту та Паспорту споживчого кредиту шляхом використання електронного цифрового підпису.
Окрім того, в матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді вказаних документів.
Відтак, у суду першої інстанції були відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.
В матеріалах справи відсутнє підтвердження із зазначенням дати та часу одержання відповідачем у електронному вигляді Умов обслуговування рахунків фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Паспорту споживчого кредиту «картка Monobank», та Тарифів.
Тому відсутні підстави вважати, що відповідач був ознайомлений саме з наданими позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог Умовами, Тарифами та Паспортом споживчого кредиту.
При цьому, умовами п.п. 2.1. п. 2 Розділу І Умов і правил обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк» визначено, що Банк відкриває клієнту поточний рахунок, операції за яким здійснюються з використанням Платіжної картки та/або мобільного додатка.
За положеннями п.п. 2.1 п. 2 Розділу ІІ для надання послуг Банк видає Клієнту Картку. Підписанням Анкети-заяви Клієнт і Банк укладають Договір про надання банківських послуг «Monobank». Датою укладення Договору є дата підписання Клієнтом Анкети-заяви та отримання Картки.
Процедура випуску картки визначається Банком самостійно. При прийнятті рішення про випуск картки Банк видає Платіжну картку Клієнту, яка передається Клієнту особисто уповноваженим співробітником або доставляється рекомендованою поштою, кур`єрською службою або іншим способом, що дозволяє однозначно встановити, що Платіжна Картка була отримана Клієнтом (п.п. 2.2. п. 2 Розділу ІІ).
Згідно з п.п. 5.1., 5.2. п. 5 Розділу ІІ ліміт кредитування та строк дії встановлюється згідно умов зазначених в цьому Договорі та відповідному Додатку до нього. Ліміт до використання розраховується та встановлюється, виходячи з внутрішніх процедур Банку, та зазначається Клієнту в електронному вигляді через мобільний додаток або іншим способом з використанням каналів дистанційного обслуговування.
Відповідно до п.п. 5.5. форма надання Кредиту: поновлюваний ліміт/кредитна лінія, який може бути використаний для отримання готівкових грошових коштів та/або здійснення безготівкових розрахунків за придбані товари чи послуги.
Разом з тим, доказів того, чи було задоволено заяву  ОСОБА_1 та відкрито поточний рахунок, чи було видано йому за цим договором платіжний інструмент (банківську картку) у спосіб, що дозволяє однозначно встановити отримання ним такої картки, та чи встановлено відповідний кредитний ліміт і на яку суму матеріали справи не містять.
Колегія суддів зазначає, що долучений до позову розрахунок заборгованості (а.с. 8-11) не є достовірним і достатнім доказом (статі 79, 80 ЦПК України) на підтвердження як факту видачі відповідачу кредитних коштів, так і розміру заборгованості з урахуванням того, що належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», пункту 5.6 Положення про організацію оперативної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України № 254 від 18 червня 2003 року, пункту 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України №75 від 04 липня 2018 року.
Таким чином, за відсутності інших доказів, розрахунок заборгованості, наявний в матеріалах справи, не може підтверджувати наявність у відповідача заборгованості перед банком.
Оскільки АТ «Універсал Банк» не надало доказів на підтвердження отримання   ОСОБА_1 кредитної картки та погодження умов кредитування, відсутні підстави для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк».
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог АТ «Універсал Банк».
За вказаних доводи апеляційної скарги є обгрунтованими, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, рішення ройнного суду скасувати, а в задоволенні позову АТ «Універсал Банк» відмовити.
Відповідно до частин 1, 13 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 382 ЦПК України у резолютивній частині постанови суду апеляційної інстанції зазначається новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, - у випадку скасування судового рішення, та розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову, а відповідача було звільнено від сплати судового збору ухвалою Полтавського апеляційного суду від 31 липня 2024 року, слід стягнути з АТ «Універсал банк» на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 4542 грн.

Щодо витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн. слід зазначити наступне.
Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.
Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура.
Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

За змістом статті 137 ЦПК України  витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Разом тим, в матеріалах справи відсутні докази понесення витрат на правову допомогу ОСОБА_1 у розмірі 5000 грн.

Відповідно до правової позиції викладеної у постанові Верховного Суду у справі №922/2604/20, відсутність документального підтвердження надання правової допомоги (договору надання правової допомоги, детального опису виконаних доручень клієнта, акта прийому-передачі виконаних робіт, платіжних доручень на підтвердження фактично понесених витрат клієнтом тощо) є підставою для відмови у задоволенні заяви про розподіл судових витрат у зв`язку з недоведеністю їх наявності.
Врахоуючи викладене слід відмовити ОСОБА_1 у стягнені з АТ «Універсал Банк» витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Керуючись ст. ст.141,367, 369, ст.374,376,.381- 384, апеляційний суд,-

                                                         П О С Т А Н О В И В: 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року–задовольнити частково.
Рішення Київського районного суду м. Полтави від 30 травня 2024 року - скасувати.
Ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову Акціонерного товариства "Універсал Банк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства "Універсал Банк" на користь держави судовий збір у розмрі 4542 грн.
В задоволенні вимог щодо стягнення витрат на правову допомогу,- відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст постанови виготовлено 05 вересня 2024 року.

Головуючий суддя: __________________________ Г.Л. Карпушин

Судді: _________________ О.О. Панченко ______________В.П. Пікуль