ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

22 серпня 2024 року 	м. Дніпро	справа № 160/26617/23	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Чабаненко С.В. (доповідач),
                               суддів:  Білак С.В., Юрко І.В.,     
за участю секретаря судового засідання Беседа Г. Р. 
Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 в адміністративній справі №160/26617/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група ЛОГОС-ІНВЕСТ» до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська міська рада про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року № 0004431404,- 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група Логос-Інвест» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Дніпропетровська міська рада, в якому просило суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року № 0004431404, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного 25 березня 2024 року позов задоволений:
визнане протиправним та скасоване податкове повідомлення-рішення від 18.02.2019 року № 0004431404, прийняте Головним управлінням Державної фіскальної служби у Дніпропетровській області;
стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області  за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група Логос-Інвест» судові витрати з оплати судового збору у розмірі 26 840 грн.
29.03.2024 року до суду через підсистему «Електронний суд» надійшла заява представника позивача, в якій просила суд ухвалити додаткове рішення у справі №160/26617/23 про стягнення з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 230572,80 грн.
В обгрунтування вимог викладених у заяві представник позивача зазначив, що під час підготовки позовної заяви позивачем надавався орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу і зазначалось, що орієнтовний розмір витрат понесених на підготовку позовної заяви становитиме 120 000,00 грн. 25.03.2024 року в судових дебатах представник позивача зазначила, на виконання вимог ч.3 ст. 143 КАС України повідомив про неможливість подання до закінчення судових дебатів у справі доказів, що підтверджують розмір понесених позивачем судових витрат. Так, загальна вартість витрат на правову допомогу які поніс позивач складає 230 572,80 грн. Враховуючи складність справи та суму оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, яка становить 16 982 501,56 грн, вважає заявлений розмір співмірним зі складністю справи. 
08 квітня 2024 року додатковим рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 про ухвалення додаткового судового рішення у адміністративній справі № 160/26617/23 задоволено частково:
стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група Логос-Інвест» судові витрати на правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн;
в іншій частині заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 180572,80 грн - відмовлено.
Не погоджуючись з додатковим рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Дніпропетровській області подало апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржуване додаткове рішення не відповідає вимогам ст. 242 КАС України і просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заяви. 
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на скасуванні додаткового рішення, а представник позивача просив залишити додаткове рішення без змін, як законне та обгрунтоване.
Перевіривши підстави для апеляційного перегляду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено письмовими доказами, наявними в матеріалах справи, 01.09.2023 року між адвокатським бюро «Юридична фірма «Ілляшев та партнери» в особі учасника (партнера) Марченка Р.В., що діє на підставі довіреності № 2475-310 від 01 12.2021 року та Товариством з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група Логос-Інвест» в особі генерального директора Байбуза М.І., котрий діє на підставі статуту.
Відповідно до пункту першого вказаного договору юридична фірма зобов`язується здійснити захист, представництво, надати інші види правової допомоги клієнту на умовах, визначених цим договором та «Умовами надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери» (далі - «Умови надання послуг»), які є невід`ємною частиною цього договору.
Згідно з пунктом п`ять вказаного договору вартість послуг юридичної фірми, що надаються відповідно до договору, визначається згідно з Умовами надання послуг. Розрахунки здійснюються в строки та порядку, визначеному Умовами надання послуг.
Крім того, юридичною фірмою було складено Умови надання юридичних послуг юридичною фірмою «Ілляшев та Партнери», які визначають засади співробітництва між юридичною фірмою Ілляшев та Партнери» та Товариством з обмеженою відповідальністю Інвестиційно-Інжинірингова група Логос- Інвест, та становить невід`ємну частину договору, укладеного між «Ілляшев та Партнери» з однієї сторони, та клієнтом, з іншої сторони.
За результатами надання правових послуг сторонами 10.01.2024 року підписано Акт виконаних робіт (наданих послуг) №7-1, за яким вартість наданих послуг становить 192144,00 грн. Крім того, ПДВ (за ставкою 20%): 38428,80 грн. Всього до сплати: 230572,80 грн.
Так, юридична фірма надала юридичні послуги з представництва та захисту інтересів клієнта у справі № 160/26617/23 з питань визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404 відповідно до договору № 2933 - 1242 від 01.09.2023 року, а саме:
- опрацьовано документи, надані клієнтом, щодо підстав винесення податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- опрацьовано судову практику щодо наслідків протиправності наказу про призначення та проведення контролюючим органом податкової перевірки та допустимості отриманих доказів та результатами незаконної перевірки;
- опрацьовано документи, надані клієнтом, щодо результатів розгляду справи №160/65/19 (про визнання протиправним та скасування наказу № 7137-П від 12.12.2018 року) для цілей оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №000431404;
- підготовлено інформаційну довідку щодо правової позиції з оскарження податкового повідомлення- рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- проведено неодноразово переговори з представниками клієнта щодо наданих клієнтом документів та правових підстав оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- підготовлено клопотання про витребування доказів у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- підготовлено позовну заяву про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- підготовлено клопотання про поновлення строку на подання позовної заяви у справі щодо оскарження податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- здійснено подання позовної заяви про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 18.02.2019 року №0004431404;
- підготовлено інформацію щодо сплати судового збору за подання позову в ДОАС;
- проведено неодноразово обговорення з клієнтом питання щодо стратеги захисту інтересів клієнта у справі № 160/26617/23;
- підготовлено відповідь на відзив у справі №160/26617/23;
- підготовлено клопотання про долучення доказів до матеріалів справи №160/26617/23;
- проведено обговорення з клієнтом підстав для зміни предмету позову у справі №160/26617/23;
- здійснено представництво інтересів клієнта в Дніпропетровському окружному адміністративному суді (вул. Академіка Янгеля, 4) у справі №160/26617/23.
12.10.2023 року позивачем здійснено оплату послуг адвокатського бюро «Юридична фірма «Ілляшев та партнери», що підтверджується платіжною інструкцією від 12.10.2023 року №226670146.
Крім вищевказаних доказів до позовної заяви представником позивача додано також копію ордерів на надання правової допомоги серія АР №1153104 від 12.12.2023 року на представництво інтересів позивача адвокатом Сідельниковою Оленою Леонідівною та серія АЕ №1224899 від 07.09.2023 року на представництво інтересів позивача адвокатом Камша Олександром Вікторовичем.
Вирішуючи питання що стягнення витрат на правничу допомогу, суд першої інстанції врахував, що наведений у акті приймання-передачі перелік витрат на професійну правничу допомогу, та подані документи, не у повній мірі відповідають критерію розумності та необхідності у цій справі, та дійшов висновку, що справедливим і співмірним є стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 50000,00 грн.
Колегія суддів частково погоджується з таким висновком суду першої інстанції, проте вважає визначений судом першої інстанції розмір витрат на правничу допомогу значно завищеним, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати: на професійну правничу допомогу.
За змістом частини третьої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт, їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з пунктами 6, 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
З аналізу положень статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.
Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката наведено у частині п`ятій статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).
При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).
Згідно з пунктом 4 частини першої статті першої Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього ж Закону визначено такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Як вбачається з матеріалів справи, акт виконаних робіт (наданих послуг) від 10.01.2024 року містить перелік наданих послуг, в якому штучно збільшено перелік наданих юридичних послуг, адже опрацювання документів, опрацювання судової практики, формування правової позиції, здійснення подання позовної заяви не є окремим видом адвокатської діяльності, а є частиною підготовки позовної заяви, на що звернув увагу і суд першої інстанції.
Крім того, у вказаному акті не зазначено кількості витраченого часу, вартості однієї години роботи адвоката, а лише вказана загальна вартість наданих послуг – 192144,00 грн та ПДВ – 38  428,80 грн, що порушує вимоги статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», в частині розумності гонорару адвоката та необхідності під час його обчисленння врахування витраченого часу.
Водночас, колегія суддів вважає за необхідне врахувати, що розмір позовних вимог не є єдиним критерієм, який впливає на визначення суми наданих послуг на правничу допомогу без урахування інших.
Також слід зазначити, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.
Сукупність наведених обставин дає підстави для висновку про відсутність підтверджень того, що заявлені до відшкодування витрати на правничу допомогу були необхідними та розумними. Недоведеність розміру витрат на правову допомогу свідчить про відсутність підстав для покриття таких витрат за рахунок коштів державного бюджету, з якого фінансується відповідач.
Суд першої інстанції врахував вказані вище критерії та зменшив суму відшкодування витрат на правничу допомогу, проте колегія суддів, з урахуванням викладених вище аргументів, вважає за необхідне змінити розмір витрат на правничу допомогу, який підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-інжинірингова група Логос-Інвест» з 50000,00 грн на 10000,00 грн.
Саме така сума є співмірною із обсягом наданих послуг, витраченим часом та складністю справи.
Згідно ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими.
Враховуючи, що судом першої інстанції правильно було враховано відповідність витрат на правничу допомогу критеріям реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), однак помилково визначено розмір витрат на правничу допомогу, колегія суддів вважає за необхідне змінити додаткове рішення в цій частині.
Керуючись ст.ст. 243, 315, 317, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 в адміністративній справі №160/26617/23 – задовольнити частково.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 в адміністративній справі №160/26617/23 змінити. В абзаці другому резолютивної частини додаткового рішення цифри та слова 50 000 грн змінити цифрами та словами 10 000 грн.
В іншій частині додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.04.2024 в адміністративній справі №160/26617/23 - залишити без змін. 
Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку в строк, визначений ст. 329 КАС України.
   
Головуючий - суддя                                                                      С.В. Чабаненко 

                               суддя                                                                      С.В. Білак 

                               суддя                                                                      І.В. Юрко