КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
                                                            
Справа №756/6579/24	Головуючий у І інстанції: Родіонов С.О.	
Провадження №33/824/3677/2024	 	
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ   УКРАЇНИ
06вересня 2024 року суддя Київського апеляційного суду              Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19червня 2024 року,
ВСТАНОВИВ:
Постановою Оболонського районного суду міста Києва від 19червня 2024 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.
Не погоджуючись з даним рішенням судді, захисник Терехов М.С. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, вважаючи її незаконною.
В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, щопід час розгляду провадження судом першої інстанції йому було відмовлено у задоволенні клопотання про проведення судово-медичної токсикологічної експертизи, що є порушенням прав особи на належний захист, оскільки результат розгляду цієї справи безпосередньо залежить від проведення запитуваного дослідження.
Також захисник стверджує, що дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 , проведене методом імунохроматографічного аналізу із застосуванням медичних виробів для діагностики «Швидкі тести», не виключає ймовірність технічної або процедурної помилки, а також, що інші речовини в певних продуктах харчування або лікарських засобах могли впливати на тестування та призвести до помилкових результатів. Для отримання заключного результату повинен бути проведений більш специфічний альтернативний хімічний метод.
Крім цього, захисник у своїй апеляційній скарзі зазначає, що із висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що огляд ОСОБА_1 був проведений 20.04.2024 року о 09:10, а сам висновок був складений лише 24.04.2024 року, тобто через 4 дні після огляду, чим порушено п. 20 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. До того ж ОСОБА_1 не було вручено примірник висновку, як того вимагає п. 20 розділу ІІІ Інструкції.
За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його ОСОБА_2 на підтримку поданоїапеляційної скарги,проаналізувавши доводи апеляційної скарги,суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.
Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. 
Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.
Згідно оскаржуваної постанови ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20квітня 2024 року о08 год. 50 хв., в порушення п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху керував транспортним засобом «Audi» д.н.з. НОМЕР_1 по вулиці Богатирській, 1, в місті Києві в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога.
Вивченням матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що суддя, діючи у відповідності до вимог ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого адміністративного правопорушення на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості  ОСОБА_1 у порушенні п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції вважає такий висновок суду законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.
Із відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що працівниками поліції було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 . В ході спілкування з водієм поліцейськими були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, в зв`язку з чим водіяза його згодою було доставлено для проведення огляду до закладу охорони здоров`я. За результатами проведеного лікарем огляду було встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення та наявного відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, 20 квітня 2024 року ОСОБА_1 було доставлено до закладу охорони здоров`я для проведення огляду. Після проведеного в медичному закладі огляду, ОСОБА_1 було вручено повідомлення про явку до підрозділу поліції 06травня 2024 року для складання протоколу про адміністративне правопорушення на підставі висновку КНП КМНКЛ «Соціотерапія».При цьому ОСОБА_1 роз`яснювались положення статті 63 Конституції України та статті  268 КУпАП. Дане повідомленням підписане ним без зауважень та застережень, з відміткою про те, що він дає згоду на складання протоколу, у разі його неявки, без його участі (а.с.4).
Протокол про адміністративне правопорушення серії ААД №853997 підписаний ОСОБА_1 ізвідміткою про те, що він з результатами експертизи не погоджується. 
У своїй апеляційній скарзі захисник Терехов М.С. стверджує про порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що свідчить про його недійсність, а також про те, що дослідження біологічного середовища ОСОБА_1 проведене за допомогоюшвидкого тесту та може надати помилковий результат, а тому, для отримання заключного результату повинен бути проведений більш специфічний альтернативний хімічний метод.
Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи необґрунтованими. 
Відповідно до п.3, 4, 7 та 8 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.                                     Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.                                                                                   Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове.                                                Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.                                                        Таким чином, даним нормативним документом визначено, що наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи встановлюється за результатами огляду лікарем закладу охорони здоров`я, а лабораторного дослідження проводиться з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.                                      До складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення долучений висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 квітня 2024 року №001777, згідно якого на підставі даних, які містяться в акті медичного огляду №001777 від 20.04.2024 року, зроблено висновок, що  ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (вживання стимуляторів, амфетамін) (а.с.2).                     Як вбачається із матеріалів справи, на запит ОСОБА_1 КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» направила лист із доданими копіями документів щодо результату огляду на стан сп`яніння. В даному листі зазначено, що лабораторне дослідження біологічного середовища (сечі)  на визначення наркотичного засобу або лікарської речовини проведено лікарем – лаборантом клініко-діагностичної лабораторії ОСОБА_3 методом імунохроматографічного аналізу з використанням медичних виробів для діагностики invitro «Швидкі тести BosonBiotechдіагностики invitro», які у встановленому порядку пройшли процедуру оцінки відповідності згідно з процедурами оцінки відповідності, визначеними у Технічному регламенті щодо медичних виробів для діагностики invitro, затвердженого постановою КМУ від 02.10.2013 №754, який поширюється на медичні вироби, медичні вироби для діагностики invitro та допоміжні засоби до них, а також встановлює умови введення їх в обіг та/або експлуатацію, проведення процедури оцінки відповідності.            Також у зазначеному листі відображено процедуру відібрання зразків біологічного середовища, їх упакування та передачі до клініко-діагностичної лабораторії.                                                                                                       
Оскільки з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння ОСОБА_1 , проводилось лабораторне дослідження біологічного середовища, акт огляду на стан сп`яніння було складено 20 квітня 2024 року, а висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» про результати медичного огляду було надано 24 квітня 2024 року, тобто після отримання результатів лабораторного дослідження.
Суд апеляційної інстанції вважає, що наведеною КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» інформацією про проведення медичного огляду ОСОБА_1 спростовуються доводи апелянта про порушення процедури дослідження та вірогідність хибного результату, а також щодо наявної розбіжності в даті огляду ОСОБА_1 та даті складання  висновку про результати медичного огляду. 
Захисником Тереховим М.С. під час розгляду справи як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції неодноразово заявлялось клопотання про проведення судово-медичної токсикологічної експертизи біологічних зразків ОСОБА_1  з метою встановлення наявності в біологічному середовищі ОСОБА_1 наркотичної речовини, її кількості та здатності викликати стан наркотичного сп`яніння. 
Відмовляючи у задоволенні даного клопотання, суд першої та апеляційної інстанції виходив з того, що судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не може замінити інші засоби доказування. Якщо наявні у справі докази є взаємно суперечливими, їх оцінку в разі необхідності може здійснити суд із призначенням відповідної судової експертизи.
Суд апеляційної інстанції вважає, що висновок КНП «Київська міська наркологічна клінічна лікарня «Соціотерапія» про результати медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24 квітня 2024 року №001777, згідно якого на підставі даних, які містяться в акті медичного огляду №001777 від 20.04.2024 року, встановлено, що    ОСОБА_1 на час огляду перебував в стані наркотичного сп`яніння (вживання стимуляторів, амфетамін), є повним та зрозумілим, а тому вважає його належним та допустимим доказом, яким підтверджується порушення ОСОБА_1 п.2.9 ПДР за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. 
З огляду на викладене, за результатами апеляційного перегляду справи про адміністративне правопорушення порушення норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права, не встановлено, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги захисника ОСОБА_4 та закриття провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя апеляційної інстанції не вбачає.
Оскільки рішення суду, яке оскаржується, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, суд апеляційної інстанції залишає його без змін, а апеляційну скаргу захисника Терехова М.С. в інтересах ОСОБА_1 – без задоволення.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -
ПОСТАНОВИВ:
Постанову Оболонського районного суду міста Києва від 19червня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, – залишити без змін, а подану захисником ОСОБА_4 апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                          І.А. Мосьондз