КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження                                                             Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/11408/2024
 
П О С Т А Н О В А
 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
  м. Київ                                                                                              Справа № 545/3316/23
 
09 вересня 2024 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів  Судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді  - Ратнікової В.М.
суддів                         - Борисової О.В.    
                                    - Рейнарт І.М.
 при секретарі            - Уляницькій М.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року, ухвалене під головуванням судді Кордюкової Ж.І., у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-
 
в с т а н о в и в:
 
04 вересня 2023 року     ОСОБА_1  звернулась до суду з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард» (далі - АТ «Банк Форвард»), третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги обгрунтовувала тим, що 05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис №4231, в якому запропоновано звернути стягнення з   ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором №200189848 від 01 березня 2019 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард»(стягувач). Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 53 504,40 грн, що складається з: 42 419,92 грн - заборгованість за сумою кредиту; 10 599,48 грн - заборгованість за процентами; 525,00 грн - плата за пропуск мінімальних платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненю з боржника, яким є   ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард»складає 54 354,40 грн, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 850,00 грн.
Даний виконавчий напис №4231пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., яким було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_2 від 22 вересня 2020 року.
Про наявність заборгованості позивач довідалась з Єдиного реєстру виконавчих проваджень.
Позивач зазначала, що вона не погоджується із сумою заборгованості, яка зазначена у виконавчому написі, так як нотаріусу не було подано документів на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 та зареєстрованим за №282/20595, передбачена можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору.
Посилаючись на те, що оспорюванийвиконавчий напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства України, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4231, вчинений 05вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, в якому запропоновано звернути стягнення з громадянки України ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Полтава, місце роботи: ПАТ «Українська залізниця», реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб-платників податків НОМЕР_1 . яка зареєстрована за адресою:        АДРЕСА_1 . паспорт: НОМЕР_3. виданий 08.01.2003 року, органом: Полтавським РВ УМВС України в Полтавській обл., (далі-«Боржник»), яка є Боржником за Кредитним договором №200189848 від 01 березня 2019 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є AT «Банк Форвард», ідентифікаційний код юридичної особи 34186061, який є стягувачем за виконавчим провадженням ВП НОМЕР_2. Стягнути з відповідача на її користь судові витрати, що складаються із судового збору за подання позову немайнового характеру 1073,60 грн, за подання заяви про забезпечення позову - 536,80 грн, а також витрати на правничу допомогу у розмірі 10 000,00 грн.
Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 27 жовтня 2023 року задоволено заяву  ОСОБА_1 про забезпечення позову. 
Зупинено стягнення у виконавчому провадженні НОМЕР_2, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 05.09.2020 №4231, до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі.
Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено.
Визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №4231 від 05.09.2020, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною.
Стягнуто з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 6 610 (шість тисяч шістсот десять) грн. 40 коп.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцев Артем Юрійович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову  ОСОБА_1 відмовити.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, з неповним дослідженням обставин, які мають значення для справи.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не оцінив і не з`ясував усіх обставин, на які сторона позивача посилалась в обгрунтування своїх вимог.
Судом першої інстанції не враховано, що позивачем в обґрунтування своїх позовних вимог не надано до суду жодних доказів на спростування факту безспірності заборгованості за кредитним договором, між тим кредитна заборгованість позивача перед AT «Банк Форвард» за кредитним договором боржником не погашена, тому і була стягнута за виконавчим написом нотаріуса.
Позивач в поданій до суду позовній заяві не наводить належних доводів щодо неправильності розміру заборгованості, зазначеної у виконавчому написі нотаріуса. Позивачем не надані належні докази іншого розміру його заборгованості перед банком за кредитним договором. Тому позовні вимоги є повністю безпідставними та не підлягають задоволенню.
Посилання Позивача на постанову Великої палати Верховного суду від 20.06.2018 (справа № 826/20084/14), як на підставу неможливості вчинення виконавчого напису нотаріуса, є необгрунтованим.
На думку сторони відповідача, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду відповідає висновкам, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі                       № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі №916/3006/17.
Звертає увагу суду на те, що Банк надав нотаріусу не лише розрахунок заборгованості за кредитним договором, а і виписки по рахунку, оформлені у відповідності до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в України», що доводило безспірність вимог Банку.
Отже, AT ««Банк Форвард»на момент звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису надало всі передбаченізаконом документи (оригінал кредитного договору, розрахунок заборгованості, виписки по особовим рахункам, вимогу про усунення порушень).
Посилаючись на правову позицію, викладену в постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року № 6-158цс15, сторона відповідача зазначає, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, та нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.
Відзив на апеляційну скаргу від інших учасників справи до суду не надходив.
В судове засідання, призначене судом апеляційної інстанції, учасники справи не з`явились. 
Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції учасники справи повідомлялись у встановленому законом порядку.
У поданій заяві від 09 вересня 2024 року представник позивачаОСОБА_1  - ОСОБА_5  просить суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника, відмовивши в задоволенні апеляційної скарги представника відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року.
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду.  
Відповідно до вимог статті 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності учасників справи.
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01 березня 2019 року між АТ «Банк Форвард» та ОСОБА_1 (за паспортними даними           ОСОБА_1 ) було укладено кредитний договір № 200189848 шляхом підписання оферти та паспорту споживчого кредиту (а.с. 10-12, 48, 49).
05 вересня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за №4231, в якому запропоновано звернути стягнення з   ОСОБА_1 , яка є боржником за кредитним договором № 200189848 від 01 березня 2019 року, укладеним нею із ПАТ «Банк Форвард», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард»(стягувач). Строк платежу по кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 березня 2020 року по 06 квітня 2020 року. Сума заборгованості складає 53 504,40 грн, що складається з: 42 419,92 грн - заборгованість за сумою кредиту; 10 599,48 грн - заборгованість за процентами;                       525,00 грн - плата за пропуск мінімальних платежів. Загальна сума, яка підлягає стягненю з боржника, яким є           ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард»складає 54 354,40 грн, з урахуванням плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 850,00 грн (а.с. 22).
Даний виконавчий напис №4231пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л., яким було відкрито виконавче провадження ВП НОМЕР_2 від 22 вересня 2020 року (а.с. 20).
Ухвалюючи рішення про задоволення позову  ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що суду не було надано доказів того, що виконавчий напис було вчинено нотаріусом за наявності документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання; виконавчий напис видано без з`ясування дійсної дати виникнення заборгованості, хоча з`ясування дати виникнення заборгованості має важливе значення з метою виконання нотаріусом вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» в аспекті додержання трирічного строку, встановленого цієї статтею.
До того ж, виконавчий напис вчинено на підставі договору, стосовно якого не надано доказів нотаріального посвідчення. З урахуванням визнання в судовому порядку з 22.02.2017 нечинним пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, видача таких виконавчих написів після 22.07.2017 можлива лише за умови пред`явлення оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів).
За таких обставин судпершої інстанції дійшов висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса не відповідає вимогам закону, а тому позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню у повному обсязі.
Колегія суддів апеляційного суду вважає, що такі висновки суду першої інстанції зроблені на підставі повного та об`єктивного дослідження наданих доказів та в повній мірі відповідають вимогам матеріального та процесуального права, з наступних підстав.
За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України.
Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
У статті 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Згідно з підпунктом 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Перелік документів, по яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів державних нотаріальних контор, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік).
У пункті 1 Переліку розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» передбачено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.
Згідно з постановою № 662 Перелік документів було доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», яким передбачалося, що для одержання виконавчого напису на підставі кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; та засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин».
Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті самі наслідки, що і  визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт.
Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.
Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017  року після набрання законної сили постанови Київського апеляційного адміністративного суду в справі № 826/20084/14.
Подібні правові висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17.
Фактитчні обставини справи, встановлені судом свідчать про те, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 05 вересня 2020 року, тобто, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.
Ураховуючи, що між банком і позивачем кредитний договір був укладений у простій письмовій формі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням порядку вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.
Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що вирішуючи спір, суд першої інстанції не перевірив доводи сторін у повному обсязі та не зазначив в рішенні чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, оскільки у справі, яка переглядається, суд першої інстанції врахував, що договір кредиту № 200189848 від 01 березня 2019 року, на підставі якого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. 05 вересня 2020 року вчинено оспорюваний виконавчий напис, не посвідчений нотаріально, а отже не міг бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису.
За таких обставин, суд першої інстанції, задовольняючи позов у цій справі у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника, дійшов обгрунтованого висновку, що вказані обставини є достатньою та самостійною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. 
Висновки суду першої інстанції не суперечать висновкам, викладеним у постановах Верховного Суду, що зазначені відповідачем в апеляційній скарзі.
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, зводяться до незгоди з ним та трактування норм права на власний розсуд.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції з дотриманням вимог статей 89, 263-264 ЦПК України  повно та всебічно з`ясував обставини справи, дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову  ОСОБА_1 .
Відповідно до статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 року ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги представника відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича.
Згідно з частиною 13 статті 141, підпунктами «б», «в» пункту 4 частини першої статті 382 ЦПК України суд апеляційної інстанції має вирішити питання щодо нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, у випадку скасування та ухвалення нового рішення або зміни судового рішення; щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.
Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, а судове рішення без змін, розподіл судових витрат судом апеляційної інстанції не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд, -
 
п о с т а н о в и в:
 
Апеляційну скаргу представника відповідача Акціонерного товариства «Банк Форвард» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Банк Форвард» Караченцева Артема Юрійовича залишити без задоволення.
Рішення  Голосіївського районного суду міста Києва від 02 квітня 2024 рокузалишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину постанови зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту постанови.
 
Повний текст постанови складено 12 вересня 2024 року.

Головуючий                                       Судді: