ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 641/7389/23                                                Головуючий 1 інстанції: Зелінська І.В.
Провадження №33/818/979/24                        Доповідач: Шабельніков С.К.

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

       31 липня 2024 року                                                                м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., при секретарі Вакула Н.С., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника Оганезова Р.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою 
                ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.

Постановою встановлено, що 06.11.2023 року о 22-14 год. За адресою: м. Харків, вул.Георгія Тарасенка, 149, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21081», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі охорони здоров`я КНП ХОР ОНД за адресою: м. Харків, вул. Ахієзерів, 18А, відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.
                       
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Апелянт посилається на те, що жодних порушень Правил дорожнього руху він не вчиняв, у зв`язку з чим у працівників поліції не було законних підстав для зупинки транспортного засобу. Зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а працівники поліції, у свою чергу, не роз`яснили йому прав. На думку апелянта, запропонований огляд на стан наркотичного сп`яніння не є дійсним, оскільки проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі посилається на практику ЄСПЛ.
Крім того, ОСОБА_1 просить поновити йому пропущений строк апеляційного оскарження постанови судді Комінтернівського районного суду м.Харкова від 06 травня 2024 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного рішення він отримав тільки 13 травня 2024 року, у зв`язку з чим не мав можливості у строк, передбачений чинним законодавством, подати апеляційну скаргу. 
Твердження апелянта щодо поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення (ст.129 ч.1 п. 8 Конституції України), строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.
За таких обставин, з метою належного дотримання конституційних засад забезпечення доступу до правосуддя та права на оскарження судового рішення, - відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Оганезова Р.А., які підтримали апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просили її задовольнити, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні. 
       Як вбачається з матеріалів цієї справи, суд дотримався всіх вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 у порушенні правил дорожнього руху України, передбачених п. 2.5.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. 
Так, пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
У пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
За змістом п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимогами ч.2 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. 
Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. 
Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Визнаючи ОСОБА_1 винним, суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та відеорегістратора; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; рапортами працівників поліції; розпискою ОСОБА_2 . 
Відповідно до відомостей, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.11.2023 року о 22 год.14 хв. в м.Харкові по вул. Плеханівській, 149, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21081, НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, звужені зіниці очей, які не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП ХОР ОКНЛ по вул. Ахієзерів, 18-А відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП. Свідки не залучались, оскільки велась відеофіксація (арк. 3).
Аналізуючи зміст цього протоколу, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 був ознайомлений з відомостями цього протоколу, про що свідчить його власноручний підпис у цьому протоколі в графах: «Особа, яка ознайомлена з місцем та часом розгляду справи»; «Підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про мене дані - правильні)»; «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», де ОСОБА_1 зазначив, що він «не відмовлявся від проходження, але мені не вказали законної причини на огляд», що поза розумним сумнівом спростовують доводи апелянта.
Також належить взяти до уваги, що відповідно до відомостей рапорту поліцейського ПП роти №5 батальйону №1 УПП у Харківській області ДПП, капрала поліції Крючкова Д.О., 06.11.2023 року екіпаж поліції роти №5 батальйону №1 борт №0010 з д.н.з. НОМЕР_2 вийшов на 2-у зміну. Під час несення служби у складі екіпажу: Демяненко С.А. , Крючков Д.О. за адресою: вул. Плеханівська, 149 було зупинено ТЗ ВАЗ21081, д.н.з. НОМЕР_1 , яким можливо керує особа в стані наркотичного сп`яніння. Під час спілкування, водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого було виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Під час переіврки було встановлено, що 18.07.2023 року на водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Водію було багато разів запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але водій так і не погодився. На водія було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, ААД604783. Водія було відсторонено від керування ТЗ, всі дії фіксувались на бодікамери (арк.8).
Згідно рапорту інспектора роти 5 батальйону 1 УПП в Харківській області ДПП Дем`яненко С. від 07 листопада 2023 року, 06 листопада 2023 року ним було складений протокол ААД №604783 за ч.1 ст.130 КУпАП на ОСОБА_1 та під час складання було вказано адресу: АДРЕСА_2 . Прошу вважати вірною адресу: м.Харків, вул. Георгія Тарасенка, буд.149, оскільки відбулась зміна назви вулиці. Повідомляю, що в навігаторах зміна назви вулиці не проводилась (арк.9).
Із розписки ОСОБА_2 вбачається, що вона бере на себе відповідальність доставити транспортний засіб ВАЗ21081, АХ069АМ, до місця стоянки в смт Пісочин, вул. Весела, 23-А (арк.7), що свідчить про те, що працівники поліції дійсно відсторонили ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що, у свою чергу, підтверджує відомості рапорту працівника поліції.
Поряд із цим, з метою перевірки всіх обставин справи, суд апеляційної інстанції викликав в судове засідання працівника поліції Дем`яненко С.А. , який складав протокол стосовно ОСОБА_1 , направлення на проведення огляду на стан сп`яніння, щоб з`ясувати обставини події, які він зафіксував в протоколі.
Однак, 22 липня 2024 року до Харківського апеляційного суду надійшло клопотання від інспектора Дем`яненко С.А. про розгляд судового засідання без його участі разом із письмовими поясненнями, відповідно до яких 06.11.2023 року близько 22:14, екіпаж 0010 у складі Дем`яненко С.А. , Крючкова Д.О. за адресою: м. Харків, вул. Георгія Тарасенка (Плеханівська), 149, було виявлено транспортний засіб ВАЗ21081 НОМЕР_1 , яке поводилось на дорозі підозріло та різко змінювало напрямок руху, було прийнято рішення для перевірки. Водієм виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При спілкуванні ОСОБА_1 поводився підозріло та у якого виявлено ознаки наркотичного сп`яніння. При перевірці водія було встановлено, що 18.07.2023 року на ОСОБА_1 вже складався протокол ААД 517184 за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Водію було багаторазово запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, на що від нього отримали багаторазові відмови, після чого було складено протокол ААД 604783 за ч.1 ст.130 КУпАП п.2.5. ПДР. Вся подія фіксувалась на нагрудні відеореєстратори (арк.42).
Апеляційний суд звертає увагу на те, що протокол про адміністративне правопорушення та інші процесуальні документи складені уповноваженою державою особою. Однак, ОСОБА_1 не скористався своєю процесуальною можливістю та не звернувся із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності посадових осіб, якими були складені відповідні процесуальні документи у цій справі. 
Матеріали справи не містять відомостей про те, що ОСОБА_1 подавалася заява у порядку, передбаченим чинним КПК України, до правоохоронних органів щодо фальсифікації матеріалів справи або про перевищення працівниками поліції своїх повноважень при виконанні ними своїх службових обов`язків при складанні адміністративного матеріалу щодо нього за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про те, що ОСОБА_1 звертався до суду в порядку КАС України щодо оскарження дій або бездіяльності відповідних посадових осіб - працівників поліції.
Цих відомостей не надано суду і під час апеляційного розгляду.
       Отже, враховуючи відсутність будь яких скарг сторони захисту щодо дій працівників поліції під час проведення ними огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, а також складення ними протоколу та інших процесуальних документів за цією справою, апеляційний суд дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівників поліції відповідають дійсності, що, вочевидь, унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта в цій частині.
       Крім того, в матеріалах справи міститься направлення на огляд водія транспортного засобу до закладу охорони здоров`я КНП ХОР ОКНЛ за адресою: м.Харків, вул. Ахізерів, 18-а, відповідно до якого, ОСОБА_1 під час події мав виражені ознаки сп`яніння: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан наркотичного сп`яніння не проводився (а.с.6).
У матеріалах справи також міститься відеозапис події від 06.11.2023 року, який був зафіксований на бодікамери працівників поліції (акр. 5).
Зокрема, на відеозаписі із назвою «604783», зафіксований рух автомобілю ВАЗ 21081.
Згідно з іншим відеозаписом, зафіксованим на бодікамеру поліцейського, під назвою «export-ppm3d» вбачається, що працівник поліції підійшовши до автомобілю, пояснив водію, який знаходився разом із дівчиною, що їм не зрозумілі маневри посеред дороги, на що водій відповів, що він висадив дівчину, здав назад і вони їдуть додому. Водій пред`явив своє посвідчення водія. Ним виявився ОСОБА_1 . При перевірці документів, з`ясувалось, що 4 місяці назад на ОСОБА_1 був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, однак матеріали справи направлені судом на дооформлення. Працівник поліції запропонував ОСОБА_1 вийти з автомобілю, після чого, посвітив йому в очі. Працівник поліції повідомив, що зіниці очей не реагують на світло, та водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі. ОСОБА_1 був не згодний, та попросив зупинити двох понятих. Працівник поліції повідомив, що є відповідна процедура проходження на стан наркотичного сп`яніння, яку проводить відповідний працівник у медичному закладі, який розташований за адресою: вул. Ахієзерів 18-а. ОСОБА_1 зазначив, що скоро почнеться комендантська година і вони не встигнуть додому в смт Пісочин. Працівник поліції сказав, що він відвезе їх на вказану ними адресу, а автомобіль залишиться тут, і ОСОБА_1 зможе його забрати завтра, на що останній був категорично не згодний. Водій запитав причину зупинки транспортного засобу, а також законні підстави для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Працівник поліції повідомив, що транспортний засіб був зупинений, оскільки ОСОБА_1 зупинився на автомобілі і різко розвернувся, змінивши рух, а під час спілкування у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці. ОСОБА_1 повідомив, що вони зупинилися, вийшла перша дівчина, вийшла друга, після чого перша дівчина сіла в автомобіль, вони розвернулися і поїхали. Крім того, він повідомив, що вчиться на сапера, тому у нього трусяться руки, оскільки вони постійно виконують фізичні вправи. Поліцейській неодноразово протягом тривалого часу пропонував ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також повідомляв, що в іншому випадку буде складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 говорив, що він не відмовляється від проходження огляду, однак, просив назвати законну причину зупинки транспортного засобу. Працівник поліції повідомив ОСОБА_1 про те, що стосовно нього буде складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, а також роз`яснив права та обов`язки, передбачені ст.63 КУ та ст.268 КУпАП. Крім того, ОСОБА_1 повідомив, що це не його автомобіль, а власник транспортного засобу категорично заборонив залишати його на місці зупинки, а також зазначив, що у його дівчини є права водія і спитав, чи зможе вона доставити автомобіль на місце зупинки в смт Пісочин. Працівники поліції перевірили документи у дівчини, та склали розписку про те, що ОСОБА_2 бере на себе відповідальність доставити автомобіль на місце стоянки в смт Пісочин, в якому остання розписалась. ОСОБА_1 були надані для ознайомлення направлення на огляд водія транспортного засобу, а також протокол про адміністративне правопорушення, в якому останній зазначив свої пояснення та особисто його підписав.
Враховуючи такі відомості відеозапису, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що працівник поліції законно розцінив дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі, оскільки працівник поліції неодноразово пропонував пройти огляд на стан сп`яніння, роз`яснював наслідки такої поведінки. Однак, ОСОБА_1 надалі ухилявся від відповіді, питаючи причини зупинки та законні підстави для проходження такого огляду, у зв`язку з чим такі дії були вірно розцінені працівником поліції як відмова від вказаного проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на виявлення стану сп`яніння в закладі охорони здоров`я. 
Крім того, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснював, що вимогу працівників поліції не виконав, оскільки вважав її незаконною, як і всі їх дії, а також те, що у поліції до нього упереджене відношення з 2022 року. У той день, працівники поліції виявили у нього ознаки наркотичного сп`яніння вже після того, як перевірили документи, та побачили, що на нього був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, рішення по якому відсутнє. Дії працівників поліції не оскаржував, оскільки він про це не знав. 
За клопотанням захисника, в судовому засіданні апеляційного суду була допитана свідок ОСОБА_2 , яка пояснила, що вона є дівчиною ОСОБА_1 і в той день їхала в автомобілі разом із ним. ОСОБА_2 вказала, що їх зупинили працівники поліції, їм не сподобалось як вони розвернулись. ОСОБА_1 зупинився та відкрив вікно. Працівникам поліції не сподобалось, як виглядає ОСОБА_1 . Вона не пам`ятає, коли ОСОБА_1 виходив із автомобіля. Вона виходила із автомобілю, щоб підписати розписку про те, що зобов`язується сісти за кермо, оскільки ОСОБА_1 заборонили керувати. Зазначає, що у неї також тремтіли руки, але до неї у працівників поліції не було жодних питань. Вказує, що ОСОБА_1 кожний раз перевіряють, коли бачать його права.
Отже, враховуючи матеріали відеозапису, а також пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у ОСОБА_1 не було будь-яких об`єктивних підстав для не проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що, у свою чергу, свідчить про умисне бажання уникнути встановленої Законом відповідальності за скоєне. 
       Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи відсутні докази правомірності зупинки автомобіля, яким керував ОСОБА_1 , апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП процесуально не передбачено зазначення причини зупинки транспортного засобу і це об`єктивно не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, а тому такі доводи апелянта є необґрунтованими.
Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що, відповідно статей 23, 35 Закону України «Про Національну поліцію», статей 130, 255, 266 КУпАП, вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», поліцейський є спеціально уповноваженою особою на зупинку транспортного засобу та виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а, відтак, доводи апелянта про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення є необґрунтованими. 
Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду в медичному закладі, а просив назвати законні причини проходження такого огляду, жодним чином не спростовують висновків суду про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме відмова від вимоги поліцейського пройти в установленому порядку огляду на стан сп`яніння у медичному закладі є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, незалежно від того, чи був водій в стані наркотичного сп`яніння чи ні.
Підстави, умови та порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння визначені ст.266 КУпАП, п.2.5 ПДР України та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735. 
За змістом цих нормативних документів водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти огляд з метою встановлення стану сп`яніння. 
Відповідно до п.2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з п.4 Розділу І вищенаведеної Інструкції вбачається, що ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Працівником поліції в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що у ОСОБА_1 наявні ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на світло, тремтіння пальців рук, поведінка, яка не відповідає обстановці.
Отже, працівник поліції, виявивши ці ознаки, які відповідають переліку, зазначеному в Інструкції, законно та обґрунтовано запропонував ОСОБА_1 пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння.
Крім того, у п. 12 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції зазначено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Тобто в цьому випадку працівникам поліції достатньо наявності підстав вважати особу такою, що можливо перебуває у стані сп`яніння, що в свою чергу обумовлює законність вимоги поліцейських пройти відповідний огляд в медичному закладі.
Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що вимога поліцейського про необхідність проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі в супроводі працівників поліції була чіткою і зрозумілою для сприйняття.
З огляду на викладене, суд не вбачає істотних порушень вимог Інструкції з боку інспектора поліції щодо виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 , а також порушення порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Разом з тим, відповідно до довідки інспектора ВАП в Харківській області ДПП, ОСОБА_1 18.11.2014 року отримав посвідчення водія НОМЕР_3 , що свідчить про позитивне складення ним іспиту на знання вимог ПДР України, а тому, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що останній знає ПДР України, в тому числі п. 2.5. 
Отже, апеляційний суд вбачає, що ОСОБА_1 свідомо ігнорував ПДР України, що свідчить про умисний характер вчиненого правопорушення, відповідно до ст. 10 КУпАП.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Дотримуючись вимог вищенаведеного закону суд апеляційної інстанції бере до уваги наступну практику Європейського суду з прав людини.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 р., яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Отже, доказів, які спростовують правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. 
Більш того, порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
У зв`язку з викладеним, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, не підлягає.

Керуючись статтями 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити, поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 травня 2024 рокупро притягнення  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.
Постанова є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

       Суддя                                                                        С.К. Шабельніков