ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2132/24 Справа № 209/1573/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Лобарчук О. О. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 серпня 2024 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Науменка В.Б. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                                                 В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду, ОСОБА_1 05.03.2024 року о 09.25 годині у м. Кам`янське по вул. Харківській, керував транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.з НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці очей не реагують на світло, виражена пітливість, сухість порожнини рота). Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі відмовився під відеозапис. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху України», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року  ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір. 
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Науменко В.Б. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, -  ОСОБА_1  подав апеляційну скаргу,  просить постанову суду першої інстанції скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити, або у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності. 
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені у протоколі, не відповідають ознакам, зазначеним у п.3,4 Розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 ( далі Інструкція №1452/735);
- протокол про адмінстративне правопорушення містить дописування олівцем поруч з буквою "Ч" - цифра "1" вже після його складання;
- керування особою транспортним засобом із ознаками наркотичного сп`яніння не утворює складу адміністративного правопорушення. Передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки стан наркотичного сп`яніння та наявність ознак наркотичного сп`яніння не є тотожними поняттями;
- відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме лише після такої відмови в медичному закладі.
       Будучи увідомленими про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник до суду апеляційної інстанції не з`явилися, про причини неявки суд не увідомили, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у їх відсутність. 
       Заслухавши доповідь судді, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, приходжу до такого висновку.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо відсутності підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності спростовуються матеріалами провадження.                 
       Такий висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, в якому викладені обставини адміністративного правопорушення та який ОСОБА_1 підписав особисто, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; відеозаписом місця події.
       На підставі вказаних доказів судом встановлено фактичні обставини правопорушення. 
Відмова водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я є підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення, а тому судом першої інстанції обґрунтовано зроблено висновок про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння. 
Пропозиція пройти огляд в установленому законом порядку, а саме у медичному закладі та відмова ОСОБА_1 зафіксована на відеозаписі місця події, відповідно до якого ОСОБА_1 неодноразово о 09:33, 09:35 та о 09:40 год. відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, зазначивши, що вживав раніше наркотики, які тримаються у крові та сечі тривалий час, тому немає сенсу проводи огляд, після чого був попереджений, що відносно нього буде складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
       Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідальність за керування транспортним засобом з ознаками сп`яніння законодавством не передбачена, так як протокол щодо ОСОБА_1 складено ч. 1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
       Посилання на те, що відмова від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння матиме лише після такої відмови в медичному закладі, не є слушним, так як у відповідності до п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд на стан сп`яніння, тому , оскільки ОСОБА_1 відмовився виконувати вимоги п. 2.5 ПДР на нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП. 
       Посилання на те, що зазначені у протоколі ознаки наркотичного сп`яніння  не відповідають ознакам, зазначеним у п.3,4 Розділу І Інструкції №1452/735, не спростовують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, так як відповідно до відеозапису місця події працівники поліції повідомили, що у них є підозра, що водій перебуває в стані наркотичного сп`яніння, о 09:29 годині працівником поліції був проведений огляд зіниць ОСОБА_1 , після чого ОСОБА_1 повідомив, що вживав наркотики ( марихуану) близько неділі тому. Неточне зазначення в протоколі ознаки сп`яніння “зіниці очей не реагують на світло” не є істотним порушенням зазначеної Інструкції, оскільки реакція зіниць на світло була перевірена поліцейським та знайшла своє підтвердження, тому не спростовує висновків суду про доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, також під час складання протоколу ОСОБА_1 не виклав своїх заперечень щодо зазначення ознак сп`яніння, протокол підписав особисто ( а.п. 1 ). 
       Доводи в апеляційній скарзі про те, що протокол про адміністративне правопорушення містить дописування олівцем поруч з буквою "Ч" - цифра "1" вже після його складання, не є слушним та спростовується відеозаписом місця події, відповідно до якого о 10:15 годині під час ознайомлення з протоколом було озвучено, що дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, при цьому на відеозаписі також видно сам протокол, із зазначенням кваліфікації адміністративного правопорушення. 
       Таким чином, апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки не виникає сумніву щодо доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як правопорушення повністю знайшло своє підтвердження наявними в матеріалах справи доказами.
При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст.ст.279,280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.
Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.
       Таким чином, апеляційну скаргу залишити слід без задоволення, а постанову судді першої інстанції – без змін.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,
                                        П О С Т А Н О В И Л А:
        Апеляційну скаргу захисника Науменка В.Б. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року – залишити без задоволення. 
Постанову Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко