УХВАЛА

06 серпня 2024 року 
м. Київ
справа №420/22307/23
адміністративне провадження № К/990/27847/24  
Верховний Суд у складі  Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Уханенка С.А.,
суддів: Прокопенка О. Б.,  Кашпур О.В., 
перевірив касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1" на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1", в якому просив:
-визнати дії ІНФОРМАЦІЯ_1" відносно несвоєчасного розрахунку при звільненні з позивачем за період з 31 серпня 2021 року по 25 липня 2023 року протиправними;
-зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1" виплатити позивачу грошове забезпечення за весь час затримки по день фактичного розрахунку, в розмірі середнього грошового забезпечення за останні два місяці.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1" щодо несвоєчасного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 за період з 13 листопада 2021 року по 25 липня 2023 року. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки повного розрахунку при звільненні у розмірі 46274 (сорок шість тисяч двісті сімдесят чотири)грн. 23коп. В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1" залишено без задоволення. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року змінено, викладено абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_1" нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середнє грошове забезпечення за час затримки повного розрахунку при звільненні у розмірі 128 432, 52 грн. (сто двадцять вісім тисяч чотириста тридцять дві гривні) 52 коп. У іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року залишено без змін.
17 липня 2024 року за допомогою підсистеми «Електронний суд» відповідач надіслав до Верховного Суду касаційну скаргу на судові рішення у цій справі.
Предметом спору у цій справі є стягнення середнього заробітку за період затримки розрахунку при звільненні.
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.
Статтею 129 Конституції України однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Зазначена конституційна норма кореспондується з положеннями частини першої статті 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з частиною першою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Наведене означає, що положеннями пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України передбачено можливість перегляду, як виняток, судового рішення, що не підлягає касаційному оскарженню судом касаційної інстанції у разі, якщо заявником зазначені випадки, передбачені підпунктами "а" - "г" цієї норми та викладені підстави, визначені частиною четвертою статті 328 КАС України.
Відповідно до відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, справа розглянута Одеським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження.
Оскаржуючи судові рішення у справі, яка розглянута в порядку спрощеного позовного провадження, скаржник у касаційній скарзі послався на підпункти «а» та «в» пункт 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відповідач зазначає, що апеляційним судом зроблено неправильний висновок щодо того факту, що до цих правовідносин не може бути застосована практика Верховного Суду у справі, прийнята до 19 липня 2022 року.
Верховний Суд відхиляє викладені скаржником доводи, оскільки сама по собі незгода з рішенням суду апеляційної інстанції не свідчить безумовно про те, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а також про те, що ця справа має виняткове значення для відповідача. 
Так, заявник не зазначає новітніх, проблемних та раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин, а лише посилається на постанови Верховного Суду, в яких викладені висновки за різними обставинами справи на відміну від справи, що розглядається.
Не підтвердженим є те, що рішення у цій справі, у контексті індивідуальних ознак цього спору, тягне за собою наслідки, які мають своєрідність, особливості, характерні виключно для особи, яка подає касаційну скаргу.
Зазначені скаржником в касаційній скарзі обставини є загальними та притаманні кожній аналогічній справі, а тому в контексті обставин справи не дають підстав для висновку, що безпосередньо в цій справі наявні підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Отже, Верховний Суд відхиляє посилання скаржника на підпункти «а» та «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.
Відтак, Суд дійшов висновку, що у касаційній скарзі скаржником не наведено обґрунтованих підстав можливості допуску касаційної скарги до перегляду судових рішень, прийнятих за наслідками розгляду справи за правилами спрощеного провадження.
З огляду на відхилення Верховним Судом зазначених заявником виняткових обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, які є передумовою для перевірки вмотивованості підстав касаційного оскарження цих рішень, встановлених пунктами 1, 2, 3, 4 частини четвертої статті 328 цього Кодексу, у відкритті касаційного провадження у цій справі необхідно відмовити.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою необхідно відмовити.
Керуючись статтями 248, 328, 333 КАС України, Суд
У Х В А Л И В :
1.  Відмовити у відкритті касаційного провадження  за касаційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1" на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.
2. Копію ухвали направити заявнику за допомогою підсистеми ЄСІТС «Електронний кабінет» (у разі його відсутності -засобами поштового зв`язку), а касаційну скаргу та додані до неї матеріали - у спосіб їхнього надсилання до суду.
3. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді	С.А. Уханенко О.Б. Прокопенко   О.В. Кашпур