ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2024 року 
м. Київ

справа № 340/807/21

адміністративне провадження № К/990/40505/23 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
головуючого - Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М.,
розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення, провадження по якій відкрито
за касаційною скаргою фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25.01.2023, постановлену у складі головуючого судді Жука Р.В. та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023, прийняту в складі колегії суддів: головуючого судді Юрко І.В., суддів Білак С.В., Чабаненко С.В. 
у с т а н о в и в: 
І. Рух справи
1.          01.03.2021 ОСОБА_1 звернувся до Кіровоградського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 20.02.2019 року №0000581305.
2.          Кіровоградський окружний адміністративний суд ухвалою від 25 січня 2023 року провадження у справі закрив. Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив із того, що спір у цій справі №340/807/21 аналогічний спору у справі №340/730/19, судове рішення у якій набрало законної сили, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до пункту 4 частини першої статті 238 КАС України.
3.          Третій апеляційний адміністративний суд ухвалою від 31.10.2023 підтримав позицію суду першої інстанції та за результатом апеляційного перегляду залишив рішення суду першої інстанції без змін.
ІІ. Оцінка судів першої та апеляційної інстанцій
4.          Судові рішення мотивовані тим, що позивач вже звертався до суду з аналогічним позовом та існує рішення суду, що набрало законної сили, ухвалене у справі між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав.
5.          Суди дійшли висновку про тотожність сторін, предмету та підстав позову між справами №340/807/21, №340/730/19 та №340/1986/21, оскільки вони виникли між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що є підставою для закриття провадження у справі №340/807/21.
ІІІ. Доводи касаційної скарги
6.          Не погодившись з судовими рішеннями судів першої та апеляційної інстанцій, представник позивача подав касаційну скаргу, в якій просить їх скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду. Позивач вважає їх необґрунтованими та такими, що підлягають скасуванню, оскільки судами неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права, що призвело до ухвалення незаконних судових рішень у справі.
7.          Обґрунтовуючи касаційну скаргу, позивач зазначає, що судами неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи. Указує, що справи №340/730/19 та №340/807/21 не є тотожними та мають різний предмет і підстави позову. Також посилається на висновки, викладені у постанові Верховного Суду від 08.02.2022 року у цій справі. 
V. Релевантні джерела права й акти їх застосування
8.          Відповідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ
9.          Згідно з частиною статті 160 КАС України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
10.          Відповідно до вимог пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо у спорі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження у справі.
11.          Ця підстава кореспондується з принципом "res judicata" (юридичної (правової) визначеності), у відповідності з яким, зокрема, якщо справу уже вирішено судом, вдруге заявляти тотожний адміністративний позов не можна.
12.          Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово вказував на необхідність дотримання на рівні національного судочинства принципу ''res judicata'', наголошуючи, що жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного та обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи й постановлення нового рішення.
13.          Верховний Суд висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі №  924/1473/15).
14.          У справах про протиправність податкового повідомлення-рішення, предметом позову є акт індивідуальної дії, який включає в себе зокрема і наявність податкового правопорушення за порушення термінів розрахунку та порушення валютного законодавства як підстави його прийняття контролюючим органом, а тому акт перевірки та встановлені ним порушення податкового законодавства є невід`ємною частиною рішення контролюючого органу (предмету позову) та відповідно об`єктом дослідження судами безвідносно до того якими ще підставами мотивований позов. Відтак суди попередніх інстанцій, перевіряючи обставини дотримання суб`єктом владних повноважень положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України при його ухваленні, дослідив обставини наявності податкового правопорушення, які покладені в основу.
15.          Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 03 березня 2020 року у справі №280/3203/19.
16.          Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
17.          Відповідно до частини першої статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
18.          Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України, суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.
19.          Позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.
20.          Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.
21.          Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.
22.          Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.
23.          Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.
IV. Позиція Верховного Суду
24.          Верховний Суд, переглянувши оскаржувані судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
25.          Судами попередніх інстанцій установлено, що рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 17.12.2029 у справі №340/730/19 відмовлено у задоволенні позовної вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000581305 від 20.02.2019 року. Вказане рішення суду набрало законної сили.
26.          Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 28.09.2021 року у справі № 340/4316/20 відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення №0000581305 від 20.02.2019 року. Вказане судове рішення набрало законної сили.
27.          Рішення у справі № 340/4316/20 мотивовано тим, що правомірність висновків акту документальної планової перевірки №2/11-28-13-05/2787201455 від 02.01.2019 року про порушення позивачем вимог податкового та валютного законодавства, законодавства про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування були предметом спору в адміністративній справі №340/730/19 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДФС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень.
28.          Судовими рішеннями у цій справі частково підтверджені висновки контролюючого органу про порушення позивачем пункту 177.2, підпункту 177.4.5 пункту 177.4 статті 177 Податкового кодексу України, підпункту 1.1 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу XX "Інші перехідні положення" Податкового кодексу України, пункту 185.1 статті 185, пункту 187.1 статті 187, пункту 198.6 статті 198 Податкового кодексу України, Декрету Кабінету Міністрів України "Про систему валютного регулювання і валютного контролю", Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування", які призвели до заниження позивачем податкових зобов`язань з податку на доходи фізичних осіб, військового збору, податку на додану вартість, застосування штрафних санкцій за порушення строків декларування валютних цінностей, виникнення недоїмки зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.
29.          Позивач втретє звернувся до суду з позовом (справа №340/807/21), у якому просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 20.02.2019 року №0000581305.
30.          Крім того, судами встановлено, що за наявності позову у справі №340/807/21 позивач вчетверте 26.04.2021 року звернувся до суду (справа №340/1986/21) з адміністративним позов до Головного управління ДПС у Кіровоградській області, в якому, зокрема, просив визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення рішення від 20.02.2019 року №0000581305, також посилаючись на різні підстави та предмет у справах №340/730/19, № 340/4316/20.
31.          Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року, залишеною без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року, відмовлено у відкритті провадження у справі №340/1986/21 на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України, у зв`язку із наявністю судового рішення, що набрало законної сили у тотожному позові (між тими же сторонами, про той же предмет і з тих же підстав).
32.          Постановою Верховного Суду від 17.01.2021 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а ухвала Кіровоградського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 20 липня 2021 року у справі №340/1986/21 залишені без змін.
33.          Відповідно до наведених норм тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю тотожні за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду і є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду, ухвала про закриття провадження в адміністративній справі.
34.          Подібність справ і відносин визначається за такими основними критеріями: суб`єктним, об`єктним і змістовним. Необхідно враховувати суб`єктний склад учасників відносин, зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору); об`єкт і предмет правового регулювання, однаковість матеріально-правового регулювання спірних правовідносин, умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин); предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог, установлені судом фактичні обставини.
35.          Верховний Суд у постанові від 05.12.2019 у справі №826/3678/16 вказав, що позови вважаються тотожними лише тоді, коли в них співпадають сторони, предмет і підстави, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. У випадку зміни хоча б одного з цих елементів позови вважаються не тотожними і суддя не вправі відмовити у відкритті провадження у справі.
36.          Здійснюючи оцінку підставам позову, що можуть підтвердити тотожність справ №340/730/19 та №340/807/21, суди виходили із такого.
37.          У справах №340/730/19 та №340/807/21 позивач фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся із позовом до Головного управління ДПС у Кіровоградській області.
38.          Предметом оскарження у цих справах є податкове повідомлення-рішення №0000581305 від 20.02.2019, яке за своєю правовою природою є актом індивідуальної дії.
39.          Підставами позову у справі, що розглядається №340/807/21 є порушення відповідачем пункту 2 постанови Правління Національного банку України від 07.06.2016 року №342 «Про врегулювання ситуації на грошово-кредитному та валютному ринках України», у відповідності до яких частина валютної виручки підлягала обов`язковому продажу на міжбанківському ринку.
40.          Відповідач не врахував даної норми при розрахунку пені; по контракту «SARPAX» відповідач нарахував пеню на вантажно-митні декларації, по яким поставки не відбулись: лист Галицької митниці Держмитслужби від 12.12.2019 року №74-08-28-09/12/211 та лист Державної фіскальної служби від 06.12.2019 року №/3ПІ/99-99-18-04-01-14, відповідно до яких вантажно-митні декларації: - від 03.06.2016 року №209050000/2016/001750 визнана недійсною 07.06.2016 року; - від 28.10.2016 року №209050000/2016/003391 визнана недійсною 02.11.2016 року; - від 21.10.2016 року №209050000/2016/003303 визнана недійсною 27.10.2016 року.
41.          Окрім цього, позивач вказує, що 20.02.2019 року відповідачем було стягнуто з позивача фінансові санкції за порушення, що регулювалися Законом України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті», вже після втрати чинності, накладення штрафу на підставі Закону України «Про валюту і валютні операції» у період 2015-2018 років, коли закон не діяв.
42.          Підставами розгляду справи №340/730/19 була наявність чи відсутність порушень, визначених контролюючим органом в акті перевірки позивача, правомірність прийняття на підставі вказаного акту податкового повідомлення-рішення від 20.02.2019 року №0000581305, та порядок та розрахунок нарахування пені за порушення строку в проведенні розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
43.          Судами досліджено оригінал висновку експерта Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені Бокаріуса від 23.07.2019 року №110, наданого позивачем та висновок експерта Харківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 29.03.2019 року №8/42СЕ-19, проведеного у межах кримінального провадження №32018120010000042.
44.          Надана оцінка висновку експерта та доводам позивача, щодо розрахунку пені по контракту від 02.02.2016 року №10 з фірмою «SARРАХ».
45.          У рішенні суду по справі №340/730/19 зазначено, що контролюючим органом під час перевірки встановлено, що позивачем порушено статті 1 Закону України «Про порядок здійснення розрахунків в іноземній валюті» від 23.09.1994 року №185/94-ВР, пункту 3 Постанови Правління Національного Банку України від 16.11.2012 року №475 «Про зміну строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів і запровадження обов`язкового продажу надходжень в іноземній валюті», зареєстрованої в Мінюсті 16.11.2012 року за №1921/22233, в частині несвоєчасного надходження валютної виручки від здійснення експортних операцій.
46.          Крім цього, досліджувався порядок та розрахунок нарахування пені за порушення строку в проведенні розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
47.          Отже, судами попередніх інстанцій установлено та з матеріалів справ №340/730/19 та №340/807/21 убачається тотожній характер спірних правовідносин  суб`єктний склад учасників відносин зміст правовідносин (права та обов`язки сторін спору) не змінювався; об`єкт і предмет правового регулювання ідентичні, матеріально-правове регулювання спірних правовідносин на час виникнення спірних правовідносин та умови застосування правових норм (зокрема, щодо часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин) однакові (тотожність сторін, предмета і підстав у справах №340/730/19 та №340/807/21 підтверджується, зокрема, позовною заявою та рішеннями судів у цих справах). Відмінність полягає лише в тому, що в цій справі позивач перефразував позовні вимоги, оскарживши законність податкового повідомлення-рішення.
48.          Інше формулювання ОСОБА_1 обґрунтування тих самих позовних вимог не змінює їх правової природи, предмет та підстави в цілому, що свідчить про те, що фактично позивач у межах цієї справи просить суд повторно переглянути питання щодо правомірності податкового повідомлення-рішення № 0000581305 від 20.02.2019.
49.          Враховуючи зазначене вище, підстави для задоволення касаційної скарги відсутні, судами першої та апеляційної інстанцій судові рішення ухвалені у відповідності з нормами процесуального права.
50.          За правилом частини третьої статті 3 КАС провадження в адміністративних справах здійснюється відповідно до закону, чинного на час вчинення окремої процесуальної дії, розгляду і вирішення справи.
51.          Відповідно до частини першої статті 350 КАС суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись статтями 349, 350, 355, 356, 359 КАС, Суд
п о с т а н о в и в:
1. Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Кіровоградського окружного адміністративного суду від 25 січня 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 31 жовтня 2023 року у справі №340/807/21 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                         О.О. Шишов
Судді                                                                                                                      І.В. Дашутін
                                                                                                                               М.М. Яковенко