ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

П О С Т А Н О В А
іменем України

10 вересня 2024 року 	м. Чернігів	

Унікальний номер справи № 739/717/24
Головуючий у першій інстанції – Іващенко А. І.
Апеляційне провадження № 22-ц/4823/983/24

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючої - судді Шитченко Н.В., 
суддів Висоцької Н.В., Мамонової О.Є.,
із секретарем Зіньковець О.О., 
заявник: ОСОБА_1 ,
заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2024 року у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства. 

                                             У С Т А Н О В И В:

У березні 2024 року ОСОБА_1 у порядку окремого провадження звернулася із заявою, в якій просила:
- встановити факт батьківства ОСОБА_4 , факт смерті якого встановлено рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 квітня 2023 року у справі № 473/899/23, щодо дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ;
- внести до актового запису від 26 червня 2019 року № 02 про народження ОСОБА_5 , складеного виконавчим комітетом Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області такі зміни: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові « ОСОБА_9 » замість « ОСОБА_10 », батьком дитини замість « ОСОБА_11 » зазначити « ОСОБА_4 »;
- внести до актового запису від 10 липня 2020 року № 212 про народження ОСОБА_6 , складеного Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) такі зміни: змінити прізвище дитини з « ОСОБА_7 » на « ОСОБА_8 », по-батькові « ОСОБА_12 » замість « ОСОБА_13 », батьком дитини замість « ОСОБА_11 » зазначити « ОСОБА_4 ».
У мотивування заявлених вимог зазначала, що є матір`ю малолітнього  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та малолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька дітей записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України зі слів матері. Зазначає, що батьком обох дітей є ОСОБА_4 , з яким заявниця певний час проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу. 25 лютого 2022 року ОСОБА_4 було мобілізовано до ЗСУ. Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 473/899/23 ОСОБА_4 визнано померлим (встановлено факт смерті). Встановлення факту батьківства ОСОБА_1 необхідно для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, тому в якості заінтересованих осіб зазначено батьків померлого, які також можуть претендувати на зазначений вид пенсії. 
Ухвалою Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2024 року залишено без розгляду заяву ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною через неправильно застосовані норми процесуального права, просить її скасувати, справу повернути до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області для продовження розгляду.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції залишив без розгляду її заяву лише на підставі висловлених проти встановлення факту заперечень з боку заінтересованих осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , залишивши поза увагою те, що їх незгода не означає виникнення спору про право, оскільки у них не можуть виникнути права щодо дітей, притаманні батькам. Унаслідок смерті особи, батьківство щодо якої потрібно встановити, відповідні особисті немайнові права та обов`язки, пов`язані з батьківством, не успадковуються, не переходять до інших осіб, а отже, факт батьківства може встановлюватися лише в порядку окремого провадження.
Вважає, що суд першої інстанції невірно тлумачить положення ч. 6 ст. 294 ЦПК України, у результаті чого помилково дійшов висновку про наявність спору про право і запропонував заявниці звернутися з позовом, не зазначивши, до кого.
Відзиви на апеляційну скаргу від заінтересованих осіб у встановлений судом строк не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника заявниці, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Дійшовши висновку про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1   про встановлення факту батьківства, суд першої інстанції, керуючись ч. 6 ст. 294 ЦПК України, виходив з того, що існує спір про право, який може вирішуватися лише в порядку позовного провадження.
Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.
У справі встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_5 , про що виконавчим комітетом Грем`яцької сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області зроблено відповідний актовий запис 26 червня 2019 року за № 02 та повторно видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , у якому батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (а.с. 11).
Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 11 серпня 2022 року за № 00036460662 підтверджено, що у актовому записі № 02 про народження ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про батька записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.12).
ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_6 , про що Шосткинським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) зроблено відповідний актовий запис від 10 липня 2020 року за № 212 та видано свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , у якому батьками зазначено ОСОБА_11 та ОСОБА_1 (а.с. 9).
Копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 11 серпня 2022 року за № 0006463370 підтверджено, що у актовому записі № 212 про народження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , відомості про батька записано відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с. 10).
Рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 11 квітня 2023 року, яке набрало законної сили 12 травня 2023 року, встановлено факт смерті ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у м. Вознесенську Миколаївської області, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 в районі населеного пункту Ямполівка Лиманського району Донецької області, Україна (а.с. 7, 8).
Звернувшись до суду із заявою про встановлення факту батьківства, ОСОБА_1 зазначала, що батьком малолітніх ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється ОСОБА_4 , а встановлення цього факту необхідно для оформлення пенсії у зв`язку з втратою годувальника.
Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Перелік юридичних фактів, які встановлюються в порядку окремого провадження, передбачений ч. 1, 2 ст. 315 ЦПК України.
У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: 1) згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Законодавцем визначено, що у порядку окремого провадження суд може вирішити спір про факт, про стан, але не спір про право цивільне, так як метою такого судового розгляду є лише встановлення наявності або відсутності самого факту, і факт, що встановлюється судом у порядку окремого провадження, повинен мати юридичне значення, і мати безспірний характер, оскільки якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд повинен залишити заяву без розгляду і роз`яснити заявнику право подачі позову на загальних підставах.
Поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.
Верховний Суд у своїй постанові від 15 квітня 2020 року у справі № 302/991/19 указав, що визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право цивільне. Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також не доведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.
Суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду (ч. 4 ст. 315 ЦПК України).
Заявниця, скеровуючи заяву до суду, у якості заінтересованих осіб зазначила ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , указуючи на те, що вони також можуть претендувати на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника ОСОБА_4 .
Під час розгляду справи представник ОСОБА_3 , ОСОБА_2 – адвокат Боднарук В.В. у відзиві просив залишити заяву ОСОБА_1 без розгляду (а.с. 41-44). У суді першої інстанції ОСОБА_3 підтримав письмове клопотання адвоката Боднарука В.В. про залишення заяви ОСОБА_1 про встановлення факту батьківства без розгляду і висловився проти її задоволення. Наявність заперечень щодо задоволення заяви з боку заінтересованих осіб, які також можуть претендувати на отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника, не свідчить про безспірність факту, який просить встановити ОСОБА_1 
Установивши, що під час розгляду справи за заявою ОСОБА_1 у порядку окремого провадження виник спір про право, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про залишення заяви про встановлення факту батьківства без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, оскільки це питання підлягає вирішенню в порядку позовного провадження.
Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що незгода заінтересованих осіб із заявою про встановлення факту батьківства не означає наявність спору про право, оскільки встановлення факту батьківства ОСОБА_4 щодо двох малолітніх дітей зумовлює не лише призначення їм пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Із встановленням цього факту безпосередньо пов`язано право малолітніх на спадщину та соціальні виплати після померлого, яке оспорюють батьки померлого, заперечуючи / не визнаючи батьківство сина щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Отже, факт батьківства ОСОБА_4 підлягає доказуванню саме під час розгляду справи в порядку позовного провадження, на підставі наданих сторонами доказів, з дотриманням принципу змагальності. Відповідачами у справі є особи, які заперечують проти встановлення такого факту – батьки померлого ОСОБА_4 .
Ураховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про необхідність вирішення питання щодо батьківства ОСОБА_4   у порядку окремого провадження, є хибними.
Зважаючи на наведене у сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що районний суд правильно указав про наявність правових підстав для залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду на підставі ч. 6 ст. 294 ЦПК України, оскільки із заяви про встановлення юридичного факту вбачається спір про право.
За таких обставин колегія суддів вважає, що судом першої інстанції під час вирішення питання про залишення заяви ОСОБА_1 без розгляду вірно застосовані норми чинного цивільного процесуального права, ухвала постановлена з додержанням вимог закону, і підстави для її скасування відсутні.
Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,-

                                П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 28 травня 2024 року – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 12 вересня 2024 року.

Головуюча:                                                                       Н.В. Шитченко

Судді:                                                                                Н.В. Висоцька

                                                                                          О.Є. Мамонова