ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року	Львів	Справа № 307/81/24 пров. № А/857/16348/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                            Хобор Р.Б.,
суддів                                                                                 Бруновської Н.В., Шавеля Р.М. 
з участю секретаря судового засідання                               Слободян І.М.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2024 року, ухвалене суддею Сас Л.Р. у м. Тячеві о 10 год. 21 хв. у справі № 307/81/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення, 

                                                           В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення  серії ЕГА № 1280961 від 31 грудня 2023 року. 
17 червня 2024 року Тячівський районний суд Закарпатської області прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач надав докази того, що позивач здійснив завідомо неправдивий виклик поліції.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким позов задовольнити. 
Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що відповідач не довів наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Суд першої інстанції встановив те, що 31.12.2023 року відповідач прийняв постанову, якою притягнув позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3 400 грн.
У постанові відповідач зафіксував те, що позивач 31 грудня 2023 року перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1  з ознаками алкогольного сп`яніння, здійснив завідомо неправдивий виклик поліції зателефонувавши на спецлінію 102 та повідомивши про конфлікт.
Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно – правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого. 
Апеляційний суд встановив, що відповідач притягнув позивача до адміністративної відповідальності за статтею 183 КУпАП.
Відповідно до цієї статті, завідомо неправдивий виклик пожежно – рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена доказами.
Відповідно до частини 3 статті 77 КАС України, докази суду надають учасники справи. 
Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Диспозиція ст. 183 КУпАП, передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб для надання допомоги, завідомо знаючи, що допомога не потрібна.
Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.
Апеляційний суд встановив те, що на підтвердження порушення позивачем статті 183 КУпАП, відповідач надав відеозапис із нагрудної камери поліцейського, із якого видно, що позивач не заперечує того факту, що він подзвонив в поліцію. На запитання поліцейського з якою метою позивач здійснив виклик поліції, позивач чітко пояснити не зміг. При цьому, на відео видно, що позивач перебуває з явними ознаками алкогольного сп`яніння разом із іншою особою у військовій формі.
Отже, відповідач, на думку апеляційного суду, довів той факт, що позивач вчинив адміністративне правопорушення передбачене статтею 183 КУпАП.
Зважаючи на наведене, апеляційний суд вважає, що відповідач правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності на підставі статті 183 КУпАП, а тому постанову в справі про адміністративне правопорушення  серії ЕГА № 1280961 від 31 грудня 2023 року необхідно залишити в силі. 
Частиною 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
Таким чином, постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕГА № 1280961 від 31 грудня 2023 року необхідно залишити в силі, а позовну заяву без задоволення.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та  такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.
Оскільки, апеляційний суд залишив рішення суду першої інстанції без змін, то розподіл судових витрат не проводиться.
Керуючись ст.ст. 286, 308, 310, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

                                                 П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 17 червня 2024 року у справі № 307/81/24 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	Р. М. Шавель  	
Повний текст постанови складений 24.09.2024 року