ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №337/2115/24                                         Головуючий в 1 інст. Кучерук І.Г.
Провадження №33/807/533/24                                                 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 липня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 травня 2024 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП. НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст.130, ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 5 років, без оплатного вилучення транспортного засобу, стягнуто судовий збір,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що 28.03.2024 року о 14-07 годин, ОСОБА_1 у м. Запоріжжя, пр. Ювілейний, 36, керував транспортним засобом ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Від керування транспортного засобу відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР.
Крім того 28.03.2024 року о 14-07 годин ОСОБА_1  у м. Запоріжжя,            пр. Ювілейний, 36 керував транспортним засобом ВАЗ 21093 номерний знак  НОМЕР_2 , при цьому не мав відповідної категорії на право керування транспортним засобом. Правопорушення вчинено повторно протягом року, відповідно до постанови серії ЕНА 1518555 від 25.02.2024 року за ч.2 ст. 126 КУпАП. 
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що висновки суду не відповідають обставинам справи. Крім того, під час розгляду справи судом порушені норми права, через що постанова суду підлягає скасуванню.
Посилається на те, що відсутня подія вчинення ним правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, оскільки відсутні докази керування ним транспортним засобом.
Зазначає, що не був присутнім під час проведення судового засідання, чим був позбавлений можливості висловити свої доводи, надати свої докази.
Вважає, що його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам, як національного, так і міжнародного законодавства.
На підставі вищевикладеного просить постанову Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 травня 2024 року, скасувати, провадження по справі закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. 
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, відсутність від останнього клопотання про відкладення розгляду справи, суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю ОСОБА_1 , що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Розглянувши матеріали справи, перевіривши доводи скарги, встановивши відсутність порушення норм процесуального та матеріального права, суддя апеляційного суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Вказані вимоги при розгляді даної справи суддею першої інстанції виконанні в повній мірі.
Частина 5 статті 126 КУпАП передбачає відповідальність за повторне протягом року вчинення порушень, передбачених частинами другою - четвертою цієї статті, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом (ч. 2 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами (ч. 3 ст. 126 КУпАП), керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами (ч. 4 ст. 126 КУпАП).
Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено, зокрема відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Вимогами п.2.5 ПДР на водія покладено обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Висновки суду щодо наявності в діях  ОСОБА_1  складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ч. 5 ст. 126 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.
Так, вина  ОСОБА_1  у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень за обставин зазначених у протоколах про адміністративне правопорушення серії ААД №619889 та ААД № 904397 від 28 березня 2024 року підтверджується:
- направленням на огляд водія транспортного засобу до КНП «ОКЗНПД» ЗОР з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 28 березня 2023 р., згідно якого у  ОСОБА_1  працівниками поліції виявлені ознаки наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, порушення координації рухів). Результат медичного огляду: відмовився від проходження огляду;
- даними Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №3140 від 28 березня 2024 р, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від медичного огляду;;
- відомостями з таблиці адмінпрактики;
- довідкою старшого інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції М.Пазиніч, з якої вбачається, що ОСОБА_1 за ст. 126 КУпАП має повторність. 25 лютого 2024 року, складено постанову серії ЕНА № 1518555 за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 гривень;
- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відносно ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. 
- відеозаписом події.
Суд дослідив всі наявні в матеріалах справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість  ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушень.
З такими висновками суду першої інстанції погоджується і апеляційний суд.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, суддя апеляційного суду приходить до наступних висновків.
Так, всупереч доводів апелянта, відеозаписом події зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ 21093 номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , його паркування на автозаправній станції. Зафіксована розмова працівника поліції, в ході якої ОСОБА_1 повідомлено, що він порушив правила дорожнього руху. Встановлення факту відсутності у ОСОБА_1 права керування таким транспортним засобом. Повідомлення працівником поліції про виявлення ознак наркотичного сп`яніння у ОСОБА_2 , їх оголошення. Слідує, неодноразова пропозиція працівниками поліції ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в спеціалізованому медичному закладі. Зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження запропонованого огляду та подальша згода на проходження огляду в закладі охорони здоров`я.
Далі, зафіксовано спілкування лікаря з водієм ОСОБА_1 , в ході якої останній надає відмову від проходження медичного огляду, оскільки фізіологічно не може зробити забір біологічного матеріалу. Лікарем,            ОСОБА_1  наданий двогодинний строк для подальшої можливості провести забір біологічного матеріалу. Проте, зі спливом зазначеного часу,  ОСОБА_1  надає відмову від забору біологічного матеріалу. На підставі чого, лікарем був складений медичний висновок, в якому зазначено, що ОСОБА_3 відмовився від медичного огляду. Оголошення ОСОБА_1 працівником поліції його процесуальних прав. Складання та підписання протоколу.
Отже, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаний час та у зазначеному місці не викликає сумніву, а його позиція спрямована на уникнення від адміністративної відповідальності за допущені правопорушення.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи про адміністративне правопорушення, оскільки останній знав про складання відносно нього протоколів за ч. 5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП, що підтверджується його підписами у протоколах.
Разом з тим, заслуговують на увагу доводи апелянта щодо розгляду справи за його відсутності, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи, призначеної на 3 травня 2024 року, оскільки судова повістка надіслана судом шляхом смс повідомленням останньому не доставлена. Разом із цим, судом першої інстанції було здійснено повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі суду. Проте, останній в судове засідання не з`явився, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не подав. 
Отже, суддею районного суду вживалися всі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності.
При цьому, суд апеляційної інстанції, у свою чергу, переконався у обізнаності  ОСОБА_1 про апеляційний розгляд справи та фактичне надання йому можливості бути присутнім при апеляційному розгляді, надавати пояснення і користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Реалізація зазначених прав пов`язана виключно із волевиявленням особи, однак  ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений, що свідчить про небажання ОСОБА_1 реалізувати зазначені права при апеляційному розгляді. 
Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи, а суддя прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаних адміністративних правопорушеннях, передбачених ч.5 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.
При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст. 33, 36 КУпАП, наклавши стягнення у межах, встановлених цим Кодексом, врахувавши ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які стосується безпеки дорожнього руху і є грубим. 
У рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.
Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час дослідження доказів в суді апеляційної інстанції, тому визнаються необґрунтованими.
Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП справа переглянута в межах апеляційної скарги.
Істотних порушень законодавства, що тягнуть скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, судя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 3 травня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч. 5 ст. 126 КУпАП, залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                 В.Я. Рассуждай

Дата документу  Справа № 337/2115/24