Справа №592/5333/23 	Головуючий у суді 1-ї інстанції - Корольова Г. Ю.	
Номер провадження 33/816/86/24 	Суддя-доповідач Рунов В. Ю. 	
Категорія  130 КУпАП  	  	

ПОСТАНОВА
Іменем України

22 липня 2024 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 592/5333/23 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2023, якою 
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 
визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 
установив:

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження керування ним т/з, а також руху т/з, що вказує на відсутність об`єктивної сторони даного правопорушення. Він є волонтером, має міцні соціальні зв`язки, дружину та дитину, є опікуном людини з інвалідністю, яку самостійно доглядає.
Постановою судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2023 ОСОБА_4 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн, із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто на користь держави 536,80 грн судового збору.
Згідно постанови судді, 18.04.2023 о 01:59 в м. Суми по вул. І. Виговського, буд. 12, ОСОБА_4 керував т/з Geely MR7151A, н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки т/з за згодою ОСОБА_4 за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотестер Драгер 6810, що підтверджується тестом № 1653 від 18.04.2023, з позитивним результатом – 1,61 проміле ОСОБА_4 погодився, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР.
Будучи належним чином повідомленими про час і місце апеляційного розгляду у встановлений законом спосіб, ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будь-яких клопотань, у тому числі і про відкладення розгляду справи, до суду апеляційної інстанції не подавав, тому апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги у відсутність ОСОБА_4 , оскільки це не суперечить вимогам ст. 269 і 294 КУпАП і судовій практиці ЄСПЛ, згідно якої право на доступ до суду, закріплене у §1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 р (далі – Конвенція), «…не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання; Суд повинен прийняти в останній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції і повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець…» (рішення від 12.07.2001 у справі «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адамс II проти Німеччини» (Prince Hans-Adam II of Liechtenstein v. Germany); «…заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання…» (рішення від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» (Uniуn Alimentaria Sanders S. A. v. Spain); «…обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається на відповідні державні судові органи; розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору; нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції…» (рішення від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України»); «…саме на національні суди покладено обов`язок створення умов для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним, суд має вирішувати, чи відкладати судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричиняє невиправдані затримки у провадженні…» (рішення від 06.09.2007 у справі «Цихановський проти України», від 18.10.2007 у справі «Коновалов проти України»).
Перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вказана вище апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Зокрема, розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 046525 від 18.04.2024, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_4 керував т/з в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується дослідженими доказами, а саме:
- роздруківкою результатів тестування «Alkotest 6810» (чеку), згідно якого показники алкоголю у водія ОСОБА_4 становили 1,61 проміле, який підписаний останнім (а. с. 2);
- актом огляд у на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого у водія ОСОБА_4 були виявлені ознаки алкогольного сп?яніння, результат огляду – 1,61 проміле, з яким ОСОБА_4 погодився, що підтверджується його особистим підписом у відповідній графі акту (а. с. 3);
- відеозаписами з технічних засобів поліцейських, на яких зафіксовані факт керування водієм ОСОБА_4 т/з в комендантську годину, виявлення у останнього  ознак алкогольного сп`яніння, проходження огляду на місці зупинки т/з за допомогою спеціального технічного пристрою, з яким останній погодився  (а. с. 6). 
Доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).
Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. 
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, тому у протоколі  та постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, згідно якого водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння,  а сама процедура огляду на стан сп`яніння закріплена у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду».
Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення; 2) у закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан сп`яніння затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.
Вказані вище вимоги законодавства України про адміністративні правопорушення були дотримані працівниками поліції при складанні протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_4 , огляд якого був проведений на місці зупинки т/з із використанням спеціального технічного засобу і відео фіксацією цього огляду, з результатом якого останній погодився.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про те, що він т/з не керував, а перебував у автомобілі, який не рухався, апеляційний суд вважає безпідставними і такими, що задоволенню не підлягають, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи відеозаписами, на яких зафіксований як факт руху т/з під керуванням водія ОСОБА_4 , так і його пояснення про паркування т/з, що також знайшло своє відображення і у протоколі.
Посилання ОСОБА_4 в апеляційній скарзі про те, що він є волонтером, має міцні соціальні зв`язки, дружину та дитину, є опікуном людини з інвалідністю, на увагу не заслуговують, оскільки не спростовують факту порушення ОСОБА_4 вимог п. 2.9а ПДР, не впливають на кваліфікацію його дій за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а санкція цього правопорушення містить фіксоване безальтернативне стягнення, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди; ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (O’Halloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що поліцейським при складанні відносно ОСОБА_4 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.
Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення – ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_4 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга – без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 

постановив:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 13.06.2023 відносно ОСОБА_5 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову – без задоволення.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя 	  В. Ю. Рунов