ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7855/24 Справа № 242/2059/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черков В. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова  В. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2024 року                                                                м.Кривий Ріг

Справа № 242/2059/23

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.
суддів - Бондар Я.М., Остапенко В.О.

сторони:
позивачка -  ОСОБА_1 ,
відповідач - ОСОБА_2 , 

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2024 року, яка постановлена  суддею Хаустовою Т.А. та повне судове рішення складено 13 червня 2024 року, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2024 року надано ОСОБА_1  та ОСОБА_2 строк на примирення терміном три місяці, тобто до 13 вересня 2024 року.
Зупинено провадження у справі - до закінчення строку на примирення.
В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та надати строк для примирення сторін тривалістю шість місяців, посилаючись на неповне з?ясування судом всіх обставин спарви. Зокрема, зазначає, що, він працює далекобіником та не може достатньо часу проводити із родиною, однак для нього було несподіваним подання позивачкою ОСОБА_1 позову про розірвання шлюбу. Відповідач вважає, що їх родину можна зберегти, адже вони разом більше 10 років, із яких у шлюбі 6 років, він не втратив почуття любові до дружини та не розуміє підстав виникнення данного спору, адже все, що написано в позові є вигадками та надуманими міркуваннями. 
Крім того, сторони виховують спільну дитину – сина ОСОБА_3 , якому виповнилося п?ять років, і розлучення батьків може погіршити психоемоційний стан дитини, що негативно відобразиться на його загальному стані.
Відповідач ОСОБА_2 наполягає на тому, що він бажає зберегти сім?ю заради спільного малолітнього сина, якому потрібна повноцінна сім?я, що відповідає інтересам дитини та їх сім?ї.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України, оскільки оскаржується ухвала суду, зазначена у п. 14 ч. 1 ст. 353 ЦПК України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог та доводів апеляційної скарги, за наявними матеріалами справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.
Частиною 7 ст. 240 ЦПК України визначено, що у справі про розірвання шлюбу судможезупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.
Водночас, у п. 4 ч. 1 ст.251 ЦПК України встановлено обов`язок суду зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.
Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» №11 від 21.12.2007, передбачене частиною першою статті 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення.
Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадженняу справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 листопада 2018 року у справі №761/33261/16-ц (провадження №61-33349св18) зроблено висновок щодо застосування статті 111 СК України та вказано, що «примирення подружжя здійснюється судом лише за умови, що це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом, цікавитися обставинами їх приватного життя, вимагати надання доказів порушення сімейних обов`язків особистого характеру тощо. Закон не визначає, які саме заходи можуть застосовуватися судом для примирення подружжя».
В ухвалі Верховного Суду від 02 березня 2023 року у справі № 462/2470/22 (провадження № 61-2079ск23) зазначено, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Як встановлено судом, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 вересня 2018 року.
ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син – ОСОБА_3 .
Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивачка ОСОБА_1 посилалася на те, що подружне життя не склалося, шлюбні відносини фактично припинені, у сторін відрізняються погляди на життя, а також зазначила про неможливість примирення сторін.
Відповідач ОСОБА_2 просив відмовити у задоволенні позову про розірвання шлюбу та надати строк для примирення.
Надаючи сторонам строк для примирення та зупиняючи розгляд справи на три місяці, суд першої інстанції виходив з того, що вжиття заходів щодо примирення подружжя не буде суперечити моральним засадам суспільства, а за обставинами справи існує реальна можливість примирення сторін.
При цьому, зупиняючи провадження у справі з метою надання сторонам строку на примирення, суд врахував думку відповідача у справі, який заперечував проти розірвання шлюбу та мав намір зберегти сім`ю.
Враховуючи, що суд вправі відповідно до положень ст. 111 СК України вживати заходів для примирення подружжя, за відсутності доказів, що таке примирення суперечить моральним засадам суспільства, колегія суддів погоджується з висновком районного суду про надання трьохмісячного строку для примирення сторін з метою збереження сім`ї.
Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та надання стронами строку для примирення тривалістю шість місяців колегія суддів суду не вбачає, адже, з моменту постановлення сокаржуваної ухвали до час розгялду апеляційної скарги по суті пройшло більше аніж три місяці та суду не надано доказів реальної можливості примирення сторін.
Таким чином, ухвала суду постановлена з дотримання норм діючого законодавства, висновки суду відповідають обставинам справи, обґрунтовані, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування, у зв?язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 - залишити без задоволення.
Ухвалу Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 13 червня 2024 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повне судове рішення складено 24 вересня 2024 року.

Головуючий: 

Судді: