П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
07 серпня 2024 року                                                                                   м. Київ
 
Справа № 752/14329/22
Провадження № 22-ц/824/12341/2024
 
            Резолютивна частина постанови оголошена 07 серпня 2024 року
            Повний текст постанови складено 08 серпня 2024 року
 
Київський апеляційний  суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
                        судді-доповідача  Стрижеуса А.М., 
                        суддів: Поливач Л.Д., Шкоріної О.І.
                        секретаря: Желепи В.В.
 
сторони:  позивач                  ОСОБА_1 ,
відповідачі            Товариство з обмеженою відповідальністю «Мікскард», ОСОБА_2 
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на рішення Голосіївського районного суду м. Києва, ухваленого у складі судді Мазур Ю.Ю. 11 квітня 2024 року ,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У жовтні 2022 року позивач ОСОБА_1 , звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікскард», керівника товариства з обмеженою відповідальності ОСОБА_2 , про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди.
В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 23 січня 2020 о 18:42:50 шахраями було викрадено номер його мобільного телефону, що дало їм можливість несанкціоновано у злочинний спосіб заволодіти окремими персональними даними позивача і тримати на його ім`я кредит ТОВ «Гоуфінгоу» в сумі 2000 грн. Позивач дізнався про зазначене 28.01.2020, коли номер його телефону, фахівцями ПрАТ «Київстар» було відновлено і він отримав sms- повідомлення від ТОВ «Гоуфінгоу» сплатити кредит. У той же день позивач звернувся до Печерського районного управління Національної поліції ГУ МВС України у м. Києві із заявою про шахрайські дії невстановлених осіб з ознаками злочину, який передбачений ст. 190 КК України. Справу було зареєстровано в ЄРДР 29.01.2020 за № 12020100060000397. 
30.01.2020 позивач звернувся до директора ТОВ «Гоуфінгоу» з інформацією про те, що без необхідної перевірки кредит в сумі 2000 грн було видано шахраям і до виданого кредиту він ніякого відношення не має. Зазначив, що директор ТОВ «Гоуфінгоу» вирішила вибити з позивача гроші і залучила ТОВ «Мікскард» та інших, як колекторські компанії. Зауважує, що як наслідок бандитських дій, ОСОБА_1 11.03.2021 у передінсультному стані було госпіталізовано до неврологічного відділення госпіталю військово-медичного управління СБ України. Зауважує, що зухвалі, агресивні та злочинні дії з боку осіб, які називались представниками ТОВ «Гоуфінгоу» по відношенню до позивача, літньої людини, інваліда 2 групи, принижували його честь, гідність та ділову репутацію, призвели до того, що ОСОБА_1 пережив сильні душевні страждання, що привело до госпіталізації, тривалого порушення сну, істотного зниження настрою, переживання за безпеку рідних і близьких, цілісність майна, а також сталися негативні зміни в особистому житті, погіршились стосунки з близькими йому людьми.
Враховуючи викладене, просив зобов`язати відповідача ТОВ «Мікскард» і відповідача ОСОБА_2 сплатити матеріальні збитки та відшкодувати моральну шкоду у сумі 300000,00 грн; судові витрати покласти на відповідачів.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня 2024 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мікскард», керівника товариства з обмеженою відповідальності «Мікскард»  ОСОБА_2 про зобов`язання вчинити певні дії та відшкодування матеріальної і моральної шкоди - відмовити.
Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що рішення суду є таким, що не відповідає нормам матеріального та процесуального права, а також фактичним обставинам справи, неправильність встановлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження і оцінки. Необґрунтованість рішення полягає у тому, що суд не взяв до уваги те, що колектори ТОВ «Мікскард», які називали себе представниками ТОВ «Гойфінгоу», використовували це, як маскування своєї протиправної діяльності. 
 У відзиві на апеляційну скаргу представник ТОВ «Мікскард» адвокат Овчінніков А.А. заперечував проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на те, що апеляційна скарга є надуманою та безпідставною.
В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги.
Представник ТОВ «Мікскард» адвокат Овчінніков А.А. проти доводів апеляційної скарги заперечував.
ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_2 .
Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, аргументи наведені у відзиві на апеляційну скаргу та у відповіді на відзив на апеляційну скаргу, колегія суддів дійшла наступного висновку.
 Частинами першою-третьою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
 
За правилами частини четвертої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідно до видів економічної діяльності, зокрема основного виду діяльності ТОВ «Мікскард» займається діяльністю телефонних центрів.
Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 11.08.2022 позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу», третя особа: ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задоволено частково. Зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» як донора інформації, звернутися до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» з метою виключення кредитної історії інформації, у тому числі недостовірної щодо кредитних зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором від 23.01.2020 перед ТОВ «Гоуфінгоу». Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду у сумі 126 грн, моральну шкоду у сумі 25000 грн, а всього 25126 грн. У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гоуфінгоу» в дохід держави судовий збір 908,00 грн.
Позивач звернувся із заявою до Печерського УП ГУНП у м. Києві про шахрайські дії невстановлених осіб, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 КК України. Кримінальне провадження зареєстровано 29.01.2020 року за № 12020100060000397, про що свідчить копія витягу з ЄРДР.
Згідно з листом начальника управління військово-медичного управління СБ України № 20/К-77/104/17 від 15.08.2023 надано інформацію стосовно перебування на медичному обліку у ВМЦ, СБУ, звернень за медичною допомогою, санаторно-курортного лікування ОСОБА_1 , що з 15.05.1974 по теперішній час останній перебуває на медичному обслуговуванні у ВМУ СБУ. В 2020-2021 роках перебували на стаціонарному лікуванні у Центральному госпіталі з 11.03.2020 по 19.03.2020 в неврологічному відділенні, з 16.09.2020 по 18.09.2020 в хірургічному відділенні.
У частинах першій, другій та п`ятій статті 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. 
 Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
 Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
 Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення суду першої інстанції  відповідає.
 Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
 Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
 Обов`язком суду при розгляді справи є дотримання вимог щодо всебічності, повноти й об`єктивності з`ясування обставин справи та оцінки доказів.
 Усебічність та повнота розгляду передбачає з`ясування усіх юридично значущих обставин та наданих доказів з усіма притаманними їм властивостями, якостями та ознаками, їх зв`язків, відносин і залежностей. Усебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи забезпечує, як наслідок, постановлення законного й обґрунтованого рішення.
 Надаючи оцінку аргументам, наведеним у апеляційній скарзі, апеляційний суд виходить із такого.
Відповідно до положень ст. ст. 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні.
Відповідно до ст/23 ЦК України передбачено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів.
Відповідно до ч.ч.2-5 цієї статті моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. 
Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч. ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювана та внни останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до ст, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
В обґрунтування позовних вимог, позивач заначив, що ТОВ «Мікскард» займалось не притаманними йому функціями, а діяло, як злочинна організація у не правовий, бандитський спосіб телефонуючи майже щоденно по декілька разів на день позивачу та його оточенню, погрожуючи фізичною розправою та знищенням майна, нібито вибивало з ОСОБА_1 грошові кошти та відсотки, до яких відношення останній не має та посилається на зухвалі, агресивні злочинні дії саме ТОВ «Гоуфінгоу» на протязі 2020 - 2021 років.
На підтвердження підстав звернення до суду з даним позовом до ТОВ «Мікскард», позивач долучив фото смс повідомлень зі свого мобільного телефону.
Як вбачається з даних смс повідомлень, зміст повідомлень містить інформацію про кредитні зобов`язання перед ТОВ «Гоуфінгоу», зокрема, посилання на інтернет ресурс mvw.gofingo.ua. а відправником смс повідомлень значиться gofingo. 
Як убачається зі змісту рішення Подільського районного суду м. Києва від 11 серпня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Гоуфінгоу», ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, суд прийшов до висновку, що позивачем доведено належними та допустимими доказами, що відповідач діяв відносно позивача неправомірно.
Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оскільки будь-яких доказів на будь-які дії ТОВ «Мікскард», що адресовані відносно ОСОБА_1 , позивачем не надано.
Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 травня 2020 року в справі № 530/1731/16-ц (провадження № 61-39028св18) зроблено висновок, що: «у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Разом із тим, у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на розгляд до суду першої/апеляційної інстанції, то розподіл суми судових витрат здійснюється тим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат».
Тому, з урахуванням висновку щодо суті апеляційної скарги, розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, здійснюється тим судом, який ухвалює (ухвалив) остаточне рішення у справі, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Оскільки Київський апеляційний суд дійшов висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги, розподіл судових витрат відповідно до статті 141 ЦПК України апеляційний суд не здійснює.
Керуючись ст.ст. 257, 367, 368, 369, 374, 375, 377, 381, 382, 383 ЦПК України, суд,-
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 11 квітня  
2024 року -  залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач                                                                              А. М. Стрижеус
Судді:                                                                                                Л. Д. Поливач
                                                                                                                      О. І. Шкоріна