ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/4022/24                               Головуючий у 1-й інстанції: Баргаміна Н.М.
                                                                                           Суддя-доповідач: Черпак Ю.К.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2024 року                                                                                м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача                                       Черпака Ю.К.,
суддів                                                             Маринчак Н.Є., Штульман І.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року, ухвалене в порядку спрощеного (письмового) позовного провадження без повідомлення та виклику сторін, у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії,
В С Т А Н О В И В:
У березні 2024 року ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Чернігівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - апелянт/відповідач, ГУ ПФУ в Чернігівській області) про визнання протиправним та скасування протоколу, зобов`язання вчинити певні дії, в якому просив: 
- визнати протиправним та скасувати протокол Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області від 28 грудня 2023 року № 238 про відмову в призначенні пенсії за вислугу ОСОБА_1 ; 
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити та виплачувати пенсію за вислугу років ОСОБА_1 відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», починаючи з 18 січня 2022 року. 
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 послався на протиправність прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з підстав не врахування вислуги в пільговому обчисленні.
Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено повністю.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оформлене протоколом від 28 грудня 2023 року № 238.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», виходячи з її пільгового обчислення з 18 січня 2022 року та виплатити виниклу заборгованість.
В апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Чернігівській області просить скасувати судове рішення та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. Апелянт зазначив, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби до вислуги років для призначення пенсії, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії, а для призначення пенсії враховується лише календарна вислуга. 
Відзив на апеляційну скаргу не надходив.
Апеляційний розгляд справи відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами та на основі наявних доказів.
Згідно з частинами першою та другою статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів вирішено продовжити на розумний строк її апеляційний розгляд.
Перевіривши повноту встановлення фактичних обставин справ та їх правову оцінку, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 14 грудня 2021 року № 698-ОС ОСОБА_1 звільнено з 14 грудня 2021 року з військової служби. Вислуга років становить: календарна - 22 роки 04 місяці 10 днів, пільгова - 11 років 08 місяців 24 дні, всього - 34 роки 01 місяць 04 дні.
ІНФОРМАЦІЯ_1 листом від 08 грудня 2023 року № 11/61764/23-вих направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року № 620/3288/23 документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
За наслідками розгляду наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за вислугу років, яке оформлене протоколом № 238 від 28 грудня 2023 року, з підстав відсутності у позивача на дату звільнення необхідної вислуги років для призначення пенсії.
Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом. 
Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що на час звільнення позивача зі служби, діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років. У зв`язку з цим, позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки вислуга років, у тому числі в пільговому обчисленні стажу його роботи, на день звільнення становила 34 роки 01 місяць 04 дні.
Колегія суддів, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, враховує наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262).
Пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. 
Відповідно до пункту «а» статті 1-2 Закону № 2262-XIІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають, зокрема, звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.
Статтею 17 Закону № 2262-ХІІ встановлено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, зокрема, військової служби.
До вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу, зокрема, органів і підрозділів цивільного захисту при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено «Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393).
Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку № 393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам» з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах і підрозділах цивільного захисту.
На підставі пункту 2-1 Порядку № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.
Слід зауважити, що підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» від 16 лютого 2022 року № 119 (далі - Постанова № 119)) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах строк служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи», - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.
Натомість, підпунктом «в» пункту 3 Порядку № 393 в редакції Постанови № 119, яка набрала чинності 19 лютого 2022 року, встановлено, що зарахування строку на пільгових умовах до вислуги років, а саме, один місяць служби за півтора місяці, враховується для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.
На час звільнення позивача зі служби (14 січня 2021 року) діяла редакція Порядку № 393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років, тому для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років мала бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року.
Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби, тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 119, що набули чинності з 19 лютого 2022 року, відсутні.
Таких правових висновків щодо застосування Порядку № 393 у цій категорії справ дійшов Верховний Суд в постанові від 15 квітня 2024 року у справі №140/11144/23, де зазначив, що оскільки на час звільнення особи зі служби діяла Постанова № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року, то вона має право на зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах, не залежно від моменту звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.
Вказані правові висновки підлягають врахуванню в цій справ відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.
Окрім того, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду, що на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 04 жовтня 2023 року у справі № 620/3288/23, яке набрало законної сили, ІНФОРМАЦІЯ_1 08 грудня 2023 року листом № 11/61764/23-вих направлено документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Однак, відповідач відмовив у призначенні пенсії позивачу, у зв`язку із тим, що календарна вислуга років становить 22 роки 04 місяці 10 днів, що є меншою за необхідну для призначення пенсії за вислугу років.
При цьому, Чернігівський окружний адміністративний суд у своєму рішенні в зазначеній справі констатував, що з урахуванням пільгової вислуги років загальна вислуга років позивача становить 34 роки 01 місяць 04 дні, як наслідок, позивач станом на 14 грудня 2021 року (день звільнення) мав вислугу більше 25 календарних років, що є достатньою для призначення пенсії за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо помилковості доводів відповідача про відсутність у позивача на дату звільнення зі служби календарної вислуги років, необхідної для набуття права на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки такі спростовуються наявними у справі доказами, нормами чинного законодавства та висновками Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 04 жовтня 2023 року у справі № 620/3288/23, яке набрало законної сили.
Отже, відповідачем протиправно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років, яка становить 34 роки 01 місяць 04 дні, на підставі наданих ІНФОРМАЦІЯ_1 документів, що враховуються при призначенні пенсії, без урахування висновків Чернігівського окружного адміністративного суду у справі від 04 жовтня 2023 року у справі № 620/3288/23, що є підставою для скасування спірного рішення.
За приписами пункту «б» частини першої статті 50 Закону № 2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів «а», «в» статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення. 
Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.
Так, рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 04.10.2023 № 620/3288/23 було встановлено, що 18 січня 2023 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ.
Враховуючи те, що при розгляді цієї справи встановлено наявність у позивача права на зарахування часу проходження служби до вислуги років у пільговому обчисленні з моменту звільнення зі служби та, як наслідок, на призначення пенсії за вислугою років, то наявні підстави для задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ, виходячи з її пільгового обчислення, з 18 січня 2022 року та виплатити виниклу заборгованість.
Оскільки суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, то колегія суддів згідно із статтею 316 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги залишає її без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач:                                                                                Черпак Ю.К.

Судді:                                                                                                    Маринчак Н.Є.

                                                                                                              Штульман І.В.