Справа № 161/8780/24  Провадження №33/802/458/24 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М. 	
	Доповідач: Гапончук  В. В.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:
судді - Гапончука В.В.,
з участю 
секретаря судового засідання - Хомік В.О., 
особи, що притягається до відповідальності - ОСОБА_1 ,
захисника ОСОБА_1 - Андрейчука В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності  ОСОБА_1  на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2024 року про притягнення  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КпАП України,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.05.2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі одна тисяча неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк - 1 (один) рік.
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД № 345808 від 27.04.2024 року вбачається, що 27.04.2024 року, о 16:45 годині в селі Підгайці, по вулиці Дубнівська, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом «Volkswagen Caddy» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме, порушення мови,координації рухів, почервоніння очей,звужені зіниці очей. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КП «Волинський медичний центр терапії залежностей», за адресою: місто Луцьк. вулиця Карбишева, 2а, водій відмовився, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Дії останнього кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.130 КпАП України. 
Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в поданій апеляційній скарзі вважає рішення суду незаконним. Вказує, що висновки суду не відповідають обставинам справи, а також що неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права. Зазначає що вини не визнає, та що ним добровільно було пройдено огляд на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння, в результаті якого було встановлено, що ні в стані алкогольного, ні в стані наркотичного сп`яніння він не перебував. Просить постанову скасувати, а провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України
Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
За положеннями статтей 245, 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
На думку апеляційного суду вказаних вимог закону при розгляді справи суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.
Судом вжито всіх заходів, передбачених КпАП України, для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а тому вищевказаний висновок суду є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КпАП України.
Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин, зазначених оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ААД № 345808 від 27.04.2024 року, який підписаний ОСОБА_1 та згідно якого він з протоколом ознайомлений та що пояснення додано на окремому аркуші;
- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 27.04.2024 року; 
- письмовими поясненнями військовослужбовців ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з яких вбачається, що він 27.04.2024 року ними для вручення повісток на блок посту було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 під час спілкування з яким в останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння;
- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;
- рапортом працівника поліції;
- розпискою ОСОБА_1 , згідно якої останній зобов`язувався не керувати автомобілем до повного витверезення;
- відеозаписом з боді-камер працівників поліції.
В своїх показаннях, даними в суді, працівник поліції ОСОБА_4 підтвердив відомості викладені в протоколі та зафіксовані в на боді-камери працівників поліції. 
Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи. 
Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.
Поданий до суду стороною захисту консультаційний висновок спеціаліста № 268 від 27.04.2024 року, згідно якого ОСОБА_1 тверезий, до уваги не приймається з огляду на характер і склад правопорушення, яке ставиться йому у вину згідно складеного протоколу та доведення цієї вини належними, допустимими, достовірними і достатніми доказами, а саме, відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, а не керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. 
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що йому протокол не вручався та що йому не було відомо про суть вчиненого ним правопорушення, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення особисто ОСОБА_1 зазначено, що він з протоколом ознайомлений, про що свідчить його підпис.
Також є безпідставними доводи ОСОБА_1 про те, що його не відсторонено від керування транспортним засобом, оскільки в матеріалах справи наявна розписка останнього в якій він особисто зазначив, що зобов`язується автомобілем до повного витверезіння не керувати. 
З урахуванням наведеного суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, а саме - у відмові від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення відповідає повністю вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.
Таким чином вищенаведені та усі інші доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення, жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду, фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, шляхом закриття провадження у справі.
Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.
З огляду на наведене, керуючись ст.294 КпАП України,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 травня 2024 року щодо  ОСОБА_1  залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                 В.В. Гапончук