ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року 
м. Київ

справа №640/5209/22
адміністративне провадження № К/990/9925/23  
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача Шишова О.О.,
суддів: Дашутіна І.В., Яковенка М.М., 
розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу 
за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування наказу, визнання протиправними дій з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визнання протиправними та скасування вимоги, податкових повідомлень-рішень, провадження в якій відкрито
за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у місті Києві на ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року (постановлену в складі колегії суддів: головуючого судді Василенка Я.М. та суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.),
УСТАНОВИВ:
У провадженні Окружного адміністративного суду м. Києва знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у місті Києві, як відокремленого підрозділу ДПС України про визнання протиправним та скасування наказу від 31.07.2019 року № 10947, визнання протиправними дій з проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, визнання протиправними та скасування вимоги від 10.10.2019 року №Ф-55, рішень від 10.10.2019 року №№0077794203, 0077954203, податкових повідомлень-рішень від 10.10.2019 року №№00924203, 0077884203, 0077874203, 0077824203, 0077934203.2021 року.

04 жовтня 2022 року до суду позивачем подано заяву про забезпечення позву шляхом:

- зупинення стягнення на підставі вимоги Головного управління ДПС у м. Києві про сплату боргу (недоїмки) від 10.10.2019 року №Ф-55 про сплату недоїмки з ЄСВ в розмірі 174528,70 грн.;

- зобов`язання Дарницький відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт з рахунка ОСОБА_1 , який накладений у виконавчому провадженні НОМЕР_1.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2022 заяву задоволено частково.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, ГУ ДПС  оскаржив його в апеляційному порядку. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м.Києві на ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва від 06.10.2022 - залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з моменту отримання вищевказаної ухвали шляхом звернення до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строків та направлення такої заяви на адресу Шостого апеляційного адміністративного суду з додаванням доказів на підтвердження поважності причин пропуску зазначених строків та доказів (оригіналів), що підтверджують сплату апелянтом судового збору за подачу апеляційної скарги в розмірі 1  984, 80 грн., або доказів, які б підтверджували наявність правових підстав для звільнення його від сплати судового збору.
На виконання вимог ухвали Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2022 апелянтом подано платіжне доручення про сплату судового збору № 3556 від 04.11.2022. 
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Київській області.
Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини першої статті 299 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд виходив з того, інші недоліки апеляційної скарги, зокрема щодо наведення поважних причин пропуску строку її подання, апелянтом не усунуті.
Відповідачем подано касаційну скаргу, в якій він просить скасувати ухвалу апеляційного суду про відмову у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою відповідача та направити справу на новий апеляційний розгляд. В обґрунтування своїх вимог посилається на порушення судом норм процесуального права. Указує, що судом безпідставно не враховано те що податковий орган строк на апеляційне оскарження не пропущено, оскільки ухвалу про забезпечення позову отримав представник ГУ ДПС 13.10.2022, а з апеляційною скаргою звернулись 27.10.2022, тобто апеляційну скаргу було подано в межах строку визначеного КАС України.
Верховний Суд, переглянувши оскаржувану ухвалу суду апеляційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права у спірних правовідносинах, відповідно до частини першої статті 341 КАС України, виходить з такого.
Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 2 КАС України забезпечення права на апеляційний перегляд справи є однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства.
Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи. Цим конституційним положенням кореспондують норми статті 14 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII "Про судоустрій і статус суддів" і статті 13 КАС України.
За змістом частини першої статті 13 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Частиною першою статті 293 КАС України передбачено, що учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції.
Положеннями пункту 1 частини другої статті 295 КАС України встановлено, що учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до частини першої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.
Згідно з частиною третьою статті 298 КАС України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 295 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до пункту 4 частини першої статті 299 КАС України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо, зокрема скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.
Отже, законом визначені процесуальні строки на апеляційне оскарження судового рішення, після спливу яких вважається, що такий строк пропущений. Відлік такого строку законодавець пов`язує з днем проголошення судового рішення або складення його повного тексту. Водночас, учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суд апеляційної інстанції обґрунтовано залишив скаргу без руху та запропонував ГУ ДПС подати клопотання про поновлення процесуального строку та докази сплати судового збору. На усунення недоліків апеляційної скарги ГУ ДПС подало платіжне доручення про сплату судового збору, вимоги ж ухвали від 19.12.2022 щодо необхідності подання клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження виконанні не були, що і стало підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 299 КАС.
Приписи пункту 4 частини першої статті 299 КАС України є імперативними та зобов`язують суд у разі якщо особою у визначений строк не буде подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження, або у поданій заяві будуть наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними, відмовити у відкритті апеляційного провадження.
Як зазначає Європейський Суд з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (п. 33 рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України" від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі "Мельник проти України" від 28.03.2006, заява №23436/03).
Посилання скаржника у касаційній скарзі на існування судової практики Верховного Суду щодо оцінки мотивів для поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження до уваги не приймається, оскільки висновки щодо строків звернення з апеляційними скаргами, які містяться у наведених скаржником рішеннях Верховного Суду, слід застосовувати з урахуванням обставин, які наявні у конкретній справі.
Та обставина, що податковий орган звернувся з первинною апеляційною скаргою у строк (яку було залишено без руху та повернуто з підстав несплати судового збору) не є підставою вважати пропуск строку поважним, оскільки невиконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху не є поважною причиною пропуску строку апеляційного оскарження, адже не є такою, що не залежить від волі особи, яка її подає, і не надає такій особі права у будь-який необмежений після спливу строку апеляційного оскарження час реалізовувати право на оскарження судових рішень.
Відповідно до частин першої статті 350 КАС України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду на викладене касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 16 вересня 2022 року - без змін.
Керуючись статтями 345, 349, 353, 350, 356, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд-
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у місті Києві-залишити без задоволення.
Ухвалу Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 лютого 2023 року у справі №640/5209/22- залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не може бути оскаржена.

Головуючий                                                                                                         О.О. Шишов
Судді                                                                                                                   І.В. Дашутін                                                                                                                         
                                                                                                                                          М.М. Яковенко