ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/2316/24 Справа № 192/2016/24 	  	Суддя у 1-й інстанції - Щербина  Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Руденко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

13 вересня 2024 року                                                                м. Дніпро

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Руденко В.В., розглянувши клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності —  ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП ,-
В С Т А Н О В И В :
       Постановою судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Одночасно стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 605,60 грн.
       Не погоджуючись з вказаним рішенням суду,  ОСОБА_1  подано апеляційну скаргу, разом із клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови суду. В обґрунтування клопотання зазначає, що для розгляду справи він жодним із встановлених способів не викликався та розгляд справи відбувся за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 21 серпня 2024 року. Отже апелянт вважає наявними підстави для поновлення йому строку на апеляційне оскарження судового рішення та просить його поновити.
Перевіряючи доводи клопотання заявника про поважність причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження та можливості його поновлення дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287  цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Правило дотримання десятиденного строку має на меті гарантувати правову визначеність і забезпечити, щоб справи про адміністративні правопорушення розглядалися впродовж розумного часу, не змушуючи органи влади та інших зацікавлених осіб перебувати у стані невизначеності.
Це правило надає особі, яка має право на апеляційне оскарження, достатній строк для роздумів стосовно того, чи подавати апеляційну скаргу, для чіткого визначення своїх аргументів та окреслення стверджувальної правової позиції, і визначає період, після закінчення якого контрольна функція суду не здійснюється.
Згідно ч.1 ст.2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.
Частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції з прав людини кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Безсторонність суду передбачає як його суб`єктивну свободу від упередженості чи зацікавленості в результаті розгляду справи, так об`єктивну, яка виключає будь-який обґрунтований сумнів стосовно безсторонності суду.
Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п.33 рішення у справі "Гурепка проти України").
Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30 жовтня 2018 року (справа №299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (див.: рішення у справі «Пономарьов проти України» (Ponomaryov v. Ukraine), заява № 3236/03, п. 41, від 3 квітня 2008 року; рішення у справі «Устименко проти України» (Ustimenko v. Ukraine), заява № 32053/13, п. 47, від 29 жовтня 2015 року).
При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.
Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючи всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

Як убачається з матеріалів справи особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 дійсно не був особисто присутнім у судовому засіданні 15 серпня 2024 року під час розгляду даної справи Солонянським районним судом Дніпропетровської області та ухвалення оскаржуваного рішення (а.с.8-9).
Між тим, згідно супровідного листа (а.с.10) копія постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року була направлена на вказану ОСОБА_1 у протоколі адресу: АДРЕСА_1 , 19 серпня 2024 року №192/2076/24/7509/24.
При цьому, як стверджує апелянт, і це підтверджується матеріалами справи, копію оскаржуваної постанови він отримав 21 серпня 2024 року, тобто в межах строку на апеляційне оскарження, який спливав — 25 серпня 2024 року.
Натомість апеляційна скарга була сформована ОСОБА_1 та подана до суду через АТ “Укрпошта” лише 30 серпня 2024 року (а.с.12-15), тобто вже поза межами строку на апеляційне оскарження. 
З огляду на викладене не можна погодитися з наведеними у клопотанні ОСОБА_1 доводами щодо поважності причин пропуску ним строків на апеляційне оскарження постанови судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року та апеляційний суд вважає їх безпідставними, оскільки апелянт своєчасно отримав копію прийнятого судом рішення по справі, та, маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом десятиденний строк після винесення судового рішення, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не можна вважати поважними. 
Крім того, апеляційний суд наголошує, що ОСОБА_1 у клопотанні взагалі не наведено причин, які б унеможливлювали його своєчасно скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом строк, а лише зазначено, що він жодним із встановлених способів не викликався, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 21 серпня 2024 року.
Інших причин, які унеможливили своєчасно подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції у клопотанні не наведено.
Підсумовуючи вищенаведене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1  про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 рокупо справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно нього є безпідставним та задоволенню не підлягає, а тому подана апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, разом з доданими до неї документами.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП ,-

П О С Т А Н О В И В :

       Відмовити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2024 року щодо нього по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130КУпАП.
Апеляційну скаргу повернути особі, що її подала, разом з доданими до неї документами.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СУДДЯ ДНІПРОВСЬКОГО 
АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ                                   В.В. РУДЕНКО