ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 липня 2024 року 
м. Київ
справа № 824/822/16-а
провадження № 61-11550св23
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Синельникова Є. В.,
суддів: Білоконь О. В., Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., 
Шиповича В. В. (суддя-доповідач),
учасники справи:
позивач -  ОСОБА_1 ,
відповідач - уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та на здійснення ліквідації публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», правонаступником якого залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року у складі судді Пономаренко Н. В. та постанову Київського апеляційного суду 
від 27 червня 2023 року у складі колегії суддів: Желепи О. В., Мазурик О. Ф., Немировської О. В.,
ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
1.           У травні 2016 року  ОСОБА_1 звернувся до Чернівецького окружного адміністративного суду із позовом до уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації та на здійснення ліквідації Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»(далі - АТ «Банк «Фінанси та Кредит») (далі - уповноважена особа ФГВФО), про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.
2.           Позов  ОСОБА_1  обґрунтований, тим що в період з 2008 до 
2014 року він уклав депозитні договори з Відкритим акціонерним товариством «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит»), назву якого змінено на ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», терміни дії яких закінчилися. 
3.           17 вересня 2014 року позивач звертався до банку із заявою щодо повернення йому внеску у розмірі 6 000 дол. США та нарахованих відсотків, 
на що відповідач викликав його до банку для з`ясування ситуації та повідомив про необхідність уточнення розміру коштів, належних йому до виплати. 
4.           У відділенні банку він дізнався, що працівниками банку було вкрадено кошти вкладників шляхом підроблення підписів у заявах про видачу коштів, 
в тому числі за його депозитними договорами, тому 26 вересня 2014 року він звернувся із заявою про вчинення кримінального правопорушення до УБОЗ УМВС України в Чернівецькій області, яка була зареєстрована за № 266 та внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
5.           17 вересня 2015 року рішенням дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб за № 171 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» створено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу ФГВФО.
6.           01 жовтня 2015 року він звернувся із заявою до уповноваженої особиФГВФО щодо повернення коштів за депозитними договорами, укладеними між ним та банком. Листом від 19 жовтня 2015 року за підписом уповноваженої особи ФГВФО, йому повідомлено про відсутність достатніх підстав для задоволення заяви, оскільки інформація про його вклади не включена до бази даних вкладників та запропоновано звернутись до суду з позовом про визнання його вкладником банку, який має право на виплату сум відшкодування, що гарантовані Фондом. 
7.           Крім того, відповідач листом від 16 лютого 2016 року повідомив його про ліквідацію банку, яка триватиме з 15 грудня 2015 року до 17 грудня 
2017 року. Також було вказано, що відповідно до наявної у Фонді інформації його включено до Реєстру вкладників, що мають право на відшкодування коштів та про необхідність звернутись щодо цього до банку-агента 
ПАТ «Альфа-Банк». 
8.           При зверненні до банку-агента він дізнався, що йому нараховане відшкодування в сумі 10 800 грн, проте за яким саме депозитним договором не пояснено. 11 квітня 2016 року ним отримано вказану суму відшкодування за вкладом, проте вона значно менше тієї суми, що була вкладена до банку за депозитними договорами.
9.           Оскільки його не включено за усіма депозитними договорами до переліку вкладників, стверджує про бездіяльність уповноваженої особи Фонду.
10.        Посилаючись на викладене, остаточно сформулювавши позовні вимоги, ОСОБА_1  просив суд визнати протиправною бездіяльність уповноваженої особи Фонду щодо не включення до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відомостей про його банківські вклади за такими договорами:
договором № 21-1/41328 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Стандарт» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 1 800 євро;
договором № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 500 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 85 дол. США;
додатковою угодою від 21 лютого 2008 року до договору № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 2 200 дол. США;
договором № ID209468 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 926,10 дол. США;
договором № ID209469 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 099,16 євро;
договором № ID217772 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 23 березня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID217770 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 23 березня 2009 року у сумі 3 920 дол. США;
договором № ID225413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID225411 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 920 дол. США;
договором № 21-44413/840 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 травня 2009 року у сумі 3 950 дол.США;
договором № 21-44413/978 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 травня 2009 року у сумі 3 100 євро;
договором № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19 червня 2009 року у сумі 1 620 дол. США;
додатковою угодою від 17 липня 2009 року до договору № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19 червня 2009 року у сумі 500 дол. США;
додатковою угодою від 06 серпня 2009 року до договору № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19 червня 2009 року у сумі 510 дол. США;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 серпня 2009 року у сумі 3 462,35 євро;
додатковою угодою від 28 травня 2010 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті 
від 26 серпня 2009 року;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 18 вересня 2009 року у сумі 2 900 дол. США;
додатковою угодою від 30 жовтня 2009 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 18 вересня 2009 року у сумі 650 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит)«Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року у сумі 
3 400 дол. США;
додатковою угодою № 3 від 25 грудня 2009 року до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 1 200 дол. США;
додатковою угодою від 29 січня 2010 до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 600 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 16 лютого 2010 року у сумі 
5 200 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 березня 2010 року у сумі 
3 200 дол. США;
додатковою угодою від 07 травня 2010 року на суму 800 дол. США;
договором № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року у сумі 4 000 дол. США;
додатковою угодою від 24 червня 2010 року до договору № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року на суму 2 000 дол. США;
договором № 21-1/68 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 вересня 2010 року у сумі 6 062,13 дол. США;
додатковою угодою від 29 жовтня 2010 року до договору № 21-1/68 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 23 вересня 2010 року на суму 800 дол. США;
договором банківського вкладу «Блискуча сімка» від 18 листопада 2010 року на суму 2 062,13 дол. США;
договором банківського вкладу  Ф$К «Класік» від 30 листопада 2010 року на суму 556,88 євро;
договором банківського вкладу № 21-44413/7 від 2011 року на суму 
2 706,91 дол. США;
договором банківського вкладу «Блискуча сімка» № 21-44413/7 від 17 лютого 2011 року на суму 2 087,99 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 17 березня 2011 року у сумі 
2 094,08 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) від 01 квітня 2011 року на суму 600 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-44413/7 від 17 березня 2011 року про банківський строковий вклад (депозит) від 03 червня 2011 року на суму 
1 000 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» від 17 червня 2011 року на суму  3 707,86 дол. США;
договором № 11570-11 від 16 грудня 2011 року на суму 535,09 євро;
договором № 11573/0/11 від 16 грудня 2011 року на суму 1 720,94 дол. США;
договором № 2491/0-12 від 23 березня 2012 року на суму 1 736,49 дол. США;
договором № 5158/0-12 від 22 червня 2012 року на суму 1 752,15 дол. США;
договором № 5157/3-12 від 22 червня 2012 року на суму 900,43 дол. США;
договором № 8691/0-12 від 01 жовтня 2012 року на суму 264,67 дол. США;
договором № 12316/00-12 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті від 24 грудня 2012 року на суму 1 євро;
договором № 12315/3-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 24 грудня 2012 року у сумі 6 900 дол. США;
договором № 12315/3-12 від 24 грудня 2012 року у сумі 690 дол. США;
договором № 3160/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті від 12 квітня 2013 року на суму 1 дол. США;
договором № 4366/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 03 червня 2013 року в сумі 1 500 дол. США;
договором-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року на суму 
1 950 дол. США;
договором-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року на суму 
560 євро;
договором-заявою № 336235/9468/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 23 грудня 2013 року на суму 4 800 дол. США;
договором-заявою № 300131/76905/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 27 червня 2014 року на суму 3 900 дол. США;
зобов`язати уповноважену особу Фонду включити його до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»шляхом надання Фондом додаткової інформації стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування за рахунок коштів Фонду щодо позивача, відповідно до вищевказаних договорів із визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку;
зобов`язати уповноважену особу Фонду включити його до третьої та четвертої черги кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із вимогами за вищевказаними договорами із визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Інформація про рух справи в судах
11.        Постановою Чернівецького окружного адміністративного суду 
від 04 січня 2017 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність уповноваженої особи ФГВФО щодо не включення до переліку (реєстру) вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відомостей про банківські вклади ОСОБА_1 за договорами:
договором № ID209468 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 926,10 дол. США;
договором № ID209469 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 099,16 євро;
договором № ID217772 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 23 березня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID225413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID225411 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 920 дол. США;
договором № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19 червня 2009 року у сумі 1 620 дол. США;
додатковою угодою від 17 липня 2009 року до договору № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 19 червня 2009 року у сумі 500 дол. США;
додатковою угодою від 06 серпня 2009 року до договору № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 19 червня 2009 року у сумі 510 дол. США;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 серпня 2009 року у сумі 3 462,35 євро та додаткова угода від 28 травня 2010 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті 
від 26 серпня 2009 року;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 18 вересня 2009 року у сумі 2 900 дол. США;
додатковою угодою від 30 жовтня 2009 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 18 вересня 2009 року у сумі 650 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 
3 400 дол. США;
додатковою угодою від 25 грудня 2009 року № 3 до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 1 200 дол. США;
додатковою угодою від 29 січня 2010 до Договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 13 листопада 2009 року на суму 600 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 16 лютого 2010 року у сумі 
5 200 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 березня 2010 року у сумі 
3 200 дол. США;
договором № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року у сумі 
4 000 дол. США;
додатковою угодою від 24 червня 2010 року до договору № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року на суму 2 000 дол. США;
договором банківського вкладу № 21-44413/7 від 2011 року на суму 
2 706,91 дол. США;
договором банківського вкладу «Блискуча сімка» № 21-44413/7 від 17 лютого 2011 року на суму 2 087,99 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-44413/7 від 17 березня 2011 року про банківський строковий вклад (депозит) від 03 червня 2011 року на суму 
1 000 дол. США;
договором-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року на суму 
1 950 дол. США;
договором-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року на суму 
560 євро;
договором-заявою № 336235/9468/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 23 грудня 2013 року на суму 4 800 дол. США;
договором-заявою № 300131/76905/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 27 червня 2014 року, 
на суму 3 900 дол. США.
Зобов`язано уповноважену особу ФГВФО включити ОСОБА_1 до реєстру вкладників ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» шляхом надання ФГВФО додаткової інформації стосовно збільшення кількості вкладників, яким необхідно здійснити виплати відшкодування за рахунок коштів ФГВФО щодо позивача відповідно до вказаних договорів з визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
Зобов`язано уповноважену особу ФГВФО включити ОСОБА_1 до третьої та четвертої черг кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» із вимогами за цими договорами із визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку.
В іншій частині позову відмовлено.
12.        Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду 
від 15 червня 2017 року постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2017 року залишено без змін. 
13.        Постановою Верховного Суду від 20 січня 2021 рокупостанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 червня 
2017 року змінено шляхом доповнення пунктів другого та третього резолютивної частини постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2017 року словосполученням «у межах встановленої гарантованої суми відшкодування коштів за вкладами з урахуванням виплачених сум».
В іншій частині постанову Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2017 року та ухвалу Вінницького апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2017 року скасовано, провадження у справі закрито та роз`яснено, що спір у цій частині може бути розглянуто за правилами цивільного судочинства, а тому позивач має право звернутися протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови до Верховного Суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією.
14.        Закриваючи провадження в частині позовних вимог, Верховний Суд вказав, що вони пов`язані не з виплатою гарантованої державою суми відшкодування, а зумовлені невиконанням банком зобов`язань за договорами щодо повернення суми вкладу, яка перевищує встановлений законом граничний розмір гарантованого державою відшкодування за вкладом.
15.        Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2021 року заяву ОСОБА_1 задоволено, справу № 824/822/16-а у частині, в якій постановою Верховного суду від 20 січня 2021 року закрито провадження, передано до Шевченківського районного суду міста Києва.
16.        Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року заяву ОСОБА_1 про часткову відмову від позовних вимог задоволено.
17.        Закрито провадження у справі в частині позовних вимог про зобов`язання уповноважену особу Фонду включити ОСОБА_1 до третьої та четвертої черг акцептованих вимог кредиторів із визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії на ліквідацію банку із вимогами за договорами:
договором № 21-1/41328 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Стандарт» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 1 800 євро;
договором № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 500 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті від 14 січня 2008 року у сумі 85 дол. США;
додатковою угодою від 21 лютого 2008 року до договору № 21-1/41331 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Оптіма» в іноземній валюті 
від 14 січня 2008 року у сумі 2 200 дол. США;
договором № 10217770 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 23 березня 2009 року у сумі 3 920 дол. США;
договором № 21-44413/840 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 травня 2009 року у сумі 3 950 дол. США;
договором № 21-44413/978 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 травня 2009 року у сумі 3 100 євро;
додаткова угода від 28 травня 2010 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 серпня 2009 року;
додатковою угодою від 07 травня 2010 року на суму 800 дол. США;
договором № 21-1/68 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 вересня 2010 року у сумі 6 062,13 дол. США;
додатковою угодою від 29 жовтня 2010 року до договору № 21-1/68 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 вересня 2010 року на суму 800 дол. США;
договором банківського вкладу «Блискуча сімка» від 18 листопада 2010 року на суму 2 062,13 дол. США;
договором банківського вкладу Ф$К «Класік» від 30 листопада 2010 року на суму 556,88 євро;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 17 березня 2011 року у сумі 2 094,08 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) від 01 квітня 2011 року на суму 600 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» від 17 червня 2011 року на суму 3 707,86 дол. США;
договором № 1 1570-11 від 16 грудня 2011 року на суму 535,09 євро;
договором № 1 1573/0/11 від 16 грудня 2011 року на суму 1 720,94 дол. США;
договором № 2491/0-12 від 23 березня 2012 року на суму 1 736,49 дол. США;
договором № 5158/0-12 від 22 червня 2012 року на суму 1 752,15 дол. США;
договором № 5157/3-12 від 22 червня 2012 року на суму 900,43 дол. США;
договором № 8691/0-12 від 01 жовтня 2012 року на суму 264,67 дог. США;
договором № 12316/00-12 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті від 24 грудня 2012 року на суму 1 євро;
договором № 12315/3-12 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 24 грудня 2012 року у сумі 6 900 дол. США;
договором № 12315/3-12 від 24 грудня 2012 року у сумі 690 дол. США;
договором № 3160/00-13 про банківський вклад (депозит) на вимогу «Вільні гроші» в іноземній валюті від 12 квітня 2013 року на суму 1 дол. США;
договором № 4366/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 місяці в іноземній валюті від 03 червня 2013 року в сумі 1 500 дол. США.
 
Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій
18.        Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 
2022 року, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року, позов задоволено частково. Зобов`язано уповноважену особу ФГВФО включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів у четверту чергу кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за договорами:
договором № ID209468 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 926,10 дол. США;
договором № ID209469 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 20 лютого 2009 року у сумі 3 099,16 євро;
договором № ID217772 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 23 березня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID225413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 099 євро;
договором № ID225411 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 24 квітня 2009 року у сумі 3 920 дол. США;
договором № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 19 червня 2009 року у сумі 1 620 дол. США;
додатковою угодою від 17 липня 2009 року до договору №21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 19 червня 2009 року у сумі 500 дол. США;
додатковою угодою від 06 серпня 2009 року до договору № 21-1/52 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 19 червня 2009 року у сумі 510 дол. США;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті від 26 серпня 2009 року у сумі 3 462,35 євро та додаткова угода від 28 травня 2010 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) Ф$К «Класік» в іноземній валюті 
від 26 серпня 2009 року;
договором № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 18 вересня 2009 року у сумі 2 900 дол. США;
додатковою угодою від 30 жовтня 2009 року до договору № 21-44413 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 18 вересня 2009 року у сумі 650 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 
3 400 дол. США;
додатковою угодою від 25 грудня 2009 року № 3 до договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 13 листопада 2009 року на суму 1 200 дол. США;
додатковою угодою від 29 січня 2010 до Договору № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США 
від 13 листопада 2009 року на суму 600 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 16 лютого 2010 року у сумі 5 200 дол. США;
договором № 21-44413/7 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 березня 2010 року у сумі 
3 200 дол. США;
договором № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року у сумі 4 000 дол. США;
додатковою угодою від 24 червня 2010 року до договору № 21-44413/7/840 про банківський строковий вклад (депозит) «Блискуча сімка» в доларах США від 23 червня 2010 року на суму 2 000 дол. США;
договором банківського вкладу № 21-44413/7 від 2011 року на суму 
2 706,91 дол. США;
договором банківського вкладу «Блискуча сімка» № 21-44413/7 від 17 лютого 2011 року на суму 2 087,99 дол. США;
додатковою угодою до договору № 21-44413/7 від 17 березня 2011 року про банківський строковий вклад (депозит) від 03 червня 2011 року на суму 
1 000 дол. США;
договом-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року на суму 
1 950 дол. США;
договором-заявою № 6697/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 12 вересня 2013 року 
на суму 560 євро;
договором-заявою № 336235/9468/3-13 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 23 грудня 2013 року на суму 4 800 дол. США;
договором-заявою № 300131/76905/3-14 про банківський строковий вклад (депозит) «Класік» на 3 міс. в іноземній валюті від 27 червня 2014 року, 
на суму 3 900 дол. США. 
В іншій частині позовних вимог щодо зобов`язання уповноваженої особи Фонду включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів 
у третю чергу кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відмовлено.
19.        Крім того ухвалою від 27 червня 2023 року внесеною до протоколу судового засідання, Київський апеляційний суд залучив як правонаступника уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації та на здійснення ліквідації ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит"- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (т.5 а.с. 211).
20.        Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вказав, що вимоги позивача виникли у зв`язку 
з невиконаними обов`язками банку щодо повернення вкладів, грошові кошти не обліковувались і залишків на рахунках позивача не було не з вини 
ОСОБА_1 , а з вини працівників банку, при цьому, кошти так і були не повернуті вкладнику, тому з огляду на вимоги статті 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» (далі - Закон), такі вимоги мають бути акцептовані до четвертої черги кредиторів.
21.        Водночас суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача щодо включення ОСОБА_1 до четвертої черги кредиторів саме із визначенням розрахункової суми нарахованих відсотків за вкладами по день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до пункту 5 частини п`ятої статті 36 Закону під час тимчасової адміністрації не здійснюється нарахування відсотків за зобов`язаннями банку перед вкладниками та кредиторами.
22.        Відмовляючи в частині вимог щодо зобов`язання включити 
ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів у третю чергу кредиторів ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», суд першої інстанції вказав, що відповідно до пункту 3 частини першої статті 52 Закону (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), до третьої черги реєстру кредиторів підлягають акцептуванню виключно вимоги Фонду, а не вкладників, яким є позивач.
23.        Рішення суду першої інстанції апеляційним судом переглядалося лише 
в частині задоволених позовних вимог.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
24.        У касаційній скарзі АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ліквідація якого здійснюється ФГВФО, просить оскаржувані судові рішення скасувати, ухваливши нове судове рішення про відмову в позові.
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
25.        01 серпня 2023 року АТ «Банк «Фінанси та Кредит», ліквідація якого здійснюється ФГВФО, подало касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року.
26.        Ухвалою Верховного Суду від 04 вересня 2023 року поновлено строк на касаційне оскарження, відкрито касаційне провадження, витребувано матеріали справи із суду першої інстанції, які у вересні 2023 року надійшли до Верховного Суду.
27.        Ухвалою Верховного Суду від 11 липня 2024 року справу призначено до розгляду у складі колегії із п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
28.        Підставою касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року 
у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року 
у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, 
від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 22 серпня 2018 року 
у справі № 559/1777/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17, 
від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17, від 11 вересня 2019 року 
у справі № 910/7122/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 826/2393/17, 
від 18 березня 2021 року у справі № 818/820/16, від 09 червня 2021 року 
у справі № 761/13839/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
29.        Крім того, вказує на порушення судами норм процесуального права та наявність передбачених пунктом 4 частини третьої статті 411 ЦПК України підстав для скасування оскаржуваних судових рішень (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).
30.        Вважає, що суди помилково врахували як доказ висновок комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи № 564-565-К від 10 квітня 2015 року, який не може бути взятий до уваги за відсутності обвинувального вироку суду, який би набрав законної сили, та яким би було встановлено вину посадових осіб банку.
31.        Крім того, вказує, що суди не врахували, що уповноважена особа ФГВФО є неналежним відповідачем у справі, оскільки є керівником банку та діє від імені юридичної особи.
32.        Та обставина, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на даний час не припинено як юридичну особу, не позбавляє позивача можливості захистити свої права шляхом звернення до суду з позовом, правильно визначивши суб`єктний склад учасників спірних правовідносин.
33.        Звертає увагу, що у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було розпочато процедуру ліквідації, а це унеможливлює стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом.
34.        Станом на час введення тимчасової адміністрації у банку (18 вересня 2015 року) на рахунку позивача кошти за спірними договорами 
з нарахованими відсотками не перебували. Крім того спірні договори не обліковуються в операційній системі банку, а грошові кошти за ними на відповідні рахунки не надходили.
35.        Під час формування реєстру вимог кредиторів сума заборгованості визначається станом на день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку, і визначається на підставі балансових даних банку.
36.        Враховуючи відсутність обліку всіх спірних коштів на рахунках позивача станом на дату запровадження тимчасової адміністрації та ліквідації банку, відсутні законні підстави акцептування вимог позивача до ПАТ Банк «Фінанси та Кредит», з огляду на відсутність підтвердження вимог фактичними даними.
37.        Зазначає, що відсутній висновок Верховного Суду щодо питань порушених у касаційній скарзі.
Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу
38.        У вересні 2023 року ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат 
Зімніцька О. О., подав до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому посилаючись на законність та обґрунтованість оскаржуваних судових рішень, просить касаційну скаргу залишити без задоволення.
39.        Вказує, що предметом спору є бездіяльність уповноваженої особи ФГВФО щодо не включення вимог ОСОБА_1 , що перевищують гарантовану суму відшкодування коштів за вкладами, до четвертої черги акцептованих вимог кредиторів, а не діяльність чи бездіяльність ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит».
40.        Верховним Судом у адміністративній справі № 824/822/16-а вже встановлено, що позивач був вкладником банку на час введення тимчасової адміністрації та враховуючи, що кошти з його рахунків зняті працівниками банку шляхом підроблення підписів, відповідальність за вказане лежить на банку, а не на позивачу, який, виконував умови цивільно-правової угоди та добросовісно вніс кошти в банківську установу.
41.        Також Верховний Суд у адміністративній справі № 824/822/16-а вважав висновок експерта належним доказом та встановив на підставі цього, що ОСОБА_1 є вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та має право на виплати в межах гарантованої суми відшкодування, тому доводи касаційної скарги в цій частині безпідставні.
42.        У справі № 727/8695/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ФГВФО, про визнання особи вкладником банку та включення до списку вкладників, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, погодившись з висновком апеляційного суду Чернівецької області про відмову в позові, зазначив, що на час звернення ОСОБА_1 до суду у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом, проте позивач звернувся до суду саме до 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є неналежним відповідачем у справі відповідно до частини першої статті 27 Закону. Належним відповідачем за вказаною позовною вимогою є ФГВФО.
43.        Таким чином, правовідносини, щодо яких виник спір обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які задовольняються в порядку черговості, визначеної статтею 52 Закону за рахунок коштів, одержаних внаслідок ліквідації та продажу майна банку.
44.        На лист ОСОБА_1 , щодо виконання рішення апеляційного суду та включення його вимог до акцептованих вимог кредиторів, 19 вересня 
2023 року надійшов лист Фонду за № 49-036-11122/23, згідно з яким його кредиторські вимоги включені до реєстру акцептованих вимог кредиторів 
AT «Банк «Фінанси та Кредит»: 1 306 051,67 грн - четверта черга (за рішенням суду), 16 000 грн - восьма черга. Тобто, фактично Фонд виконавши рішення суду тепер намагається його оскаржити.
Обставини справи, встановлені судами
45.        Верховний Суд у постанові від 20 січня 2021 року при перегляді постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 
2017 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду 
від 15 січня 2017 року у адміністративній справі № 824/822/16-а, встановив такі обставини:
У період з 2008 до 2014 року між  ОСОБА_1 та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який в подальшому змінено на ПАТ «Фінанси та Кредит», укладено депозитні договори (договори банківського строкового вкладу) та додаткові угоди до них і на підтвердження їх укладення надано квитанції про переказ готівки на рахунок позивача та квитанції про зняття готівки.
Позивач 17 вересня 2014 року звертався до банку щодо повернення депозитного внеску у розмірі 6 000 дол. США та нарахованих відсотків.
Листом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» на звернення ОСОБА_1 
від 17 вересня 2014 року позивача запрошено на зустріч із керівництвом банку для вирішення цієї ситуації.
Листом від 20 жовтня 2014 року позивача повідомлено про необхідність вирішення розбіжностей у розмірах належних до виплати коштів.
За відомостями Слідчого відділу розслідування ОВС та злочинів учинених організованими групами, злочинними організаціями СУ УМВС України 
в Чернівецькій області від 26 вересня 2014 року, внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань заяви позивача про вчинення кримінального правопорушення працівниками банку АТ «Банк «Фінанси та Кредит» у період 
з 24 квітня 2009 року до 27 червня 2014 року.
Відповідно до листа СУ УМВС України в Чернівецькій області 
від 24 версеня 2015 року позивача проінформовано, що підозрювану 
ОСОБА_2 у кримінальному провадженні № 12014260000000595 
від 28 липня 2014 року оголошено в міжнародний розшук, а за вказаним кримінальним провадженням триває досудове розслідування.
Згідно з висновком комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи від 10 квітня 2015 року № 564-565-К зазначено перелік договорів, угод, а також заяв на переказ та видачу готівки, які виконані банком та ОСОБА_1 , а також перелік заяв на видачу готівки, підписи у яких виконані не ОСОБА_1 .
На підставі цього висновку експерта встановлено, що згідно 
з договорами, які підтверджені платіжними документами, встановлено факт укладення договорів строкового банківського вкладу, зарахування коштів на рахунки ОСОБА_1 (зазначено про ідентифікацію підпису банку) та зняття готівки з них не позивачем, оскільки підпис ОСОБА_1 не був ідентифікований на заявах на видачу готівки згідно з цими договорами.
46.        17 вересня 2015 року рішенням дирекції ФГВФО № 171 у ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» створено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу.
47.        Позивач 01 жовтня 2015 року звертався із заявою до уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» щодо повернення коштів за депозитними договорами, укладених між ОСОБА_1 та банком.
48.        Згідно із відповіддю на звернення позивача від 01 жовтня 2015 року уповноваженою особою ФГВФО повідомлено, що немає достатніх підстав для задоволення заяви позивача, оскільки інформація про вклади не включена до бази даних вкладників та роз`яснено про можливість включення його до складу вкладників на підставі рішення суду.
49.        Відповідно до листа ФГВФОвід 16 лютого 2016 року зазначено, що ліквідація ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» триватиме з 15 грудня 2015 року до 17 грудня 2017 року. Також вказано, що відповідно до наявної інформації 
у Фонді ОСОБА_1 включено до реєстру вкладників, які мають право на відшкодування коштів та рекомендовано позивачу звернутись з цього приводу до банку-агента ПАТ «Альфа-Банк».
50.        Згідно із заявою на видачу готівки від 11 квітня 2016 року № 610441 позивачу як вкладнику банку АТ «Банк «Фінанси та кредит» виплачено кошти 
в сумі 10 808,01 грн.
51.        Відповідно до поданого звіту на виконання постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 2017 року листом АТ «Банк «Фінанси та Кредит» від 23 листопада 2017 року до ФГВФО були подані зміни до реєстру акцептованих вимог кредиторів та пояснення до клопотання про внесення змін до реєстру акцептованих вимог кредиторів, згідно із якими включено вимоги ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів. Зазначені документи отримані ФГВФО23 листопада 2017 року. Крім того, 
АТ «Банк «Фінанси та Кредит» листом від 29 листопада 2017 року подано зміни до переліку вкладників АТ «Банк «Фінанси та Кредит», які мають право на відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів ФГВФО, зокрема, подана інформація щодо ОСОБА_1 з пропозицією виплатити йому гарантовану суму відшкодування в розмірі 189 191,99 грн на підставі постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 
2017 року у справі № 824/822/16-а.
Мотиви, з яких виходив Верховний Суд, та застосовані норми права
52.        Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права 
у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.
53.        Згідно із частинами першою-другою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.
54.        Відповідно до частин першої-другої, п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
55.        Згідно з частиною першою статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
56.        Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
57.        Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
58.        За змістом статті 26 Закону (тут і далі в редакції, чинній на момент призначення уповноваженої особи та звернення до неї позивачащодо повернення коштів за депозитними договорами),  Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на цей день, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. 
59.        Відповідно до частини першої статті 36 Закону з дня початку процедури виведення Фондом банку з ринку призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Фонд набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення. 
60.        Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 45 Закону Фонд не пізніше робочого дня, наступного за днем отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, розміщує інформацію про це на своїй офіційній сторінці в мережі Інтернет. Фонд здійснює опублікування відомостей про ліквідацію банку в газеті "Урядовий кур`єр" або "Голос України" не пізніше ніж через сім днів з дня початку процедури ліквідації банку. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку кредитори мають право заявити Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються. У разі призначення уповноваженої особи Фонду, якій делеговано Фондом повноваження щодо складення реєстру акцептованих вимог кредиторів, кредитори заявляють про свої вимоги до банку такій уповноваженій особі Фонду.
61.        Згідно з пунктом 3 частини першої статті 48 Закону Фонд безпосередньо або шляхом делегування повноважень уповноваженій особі Фонду з дня початку процедури ліквідації банку здійснює такі повноваження, а саме: складає реєстр акцептованих вимог кредиторів (вносить зміни до нього) та здійснює заходи щодо задоволення вимог кредиторів.
62.        Відповідно до частин першої-шостої статті 49 Закону Фонд припиняє приймання вимог кредиторів після закінчення 30 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону. Будь-які вимоги, що надійшли після закінчення цього строку, вважаються погашеними, крім вимог вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами. 
63.        Протягом 90 днів з дня опублікування відомостей відповідно до частини другої статті 45 цього Закону Фонд здійснює такі заходи:
1)                визначає суму заборгованості кожному кредитору та відносить вимоги до певної черги погашення;
2)                відхиляє вимоги в разі їх не підтвердження фактичними даними, що містяться у розпорядженні Фонду, та, у разі потреби, заявляє в установленому законодавством порядку заперечення за заявленими до банку вимогами кредиторів;
3)                складає реєстр акцептованих вимог кредиторів відповідно до вимог, встановлених нормативно-правовими актами Фонду.
64.        Реєстр акцептованих вимог кредиторів та зміни до нього підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду.
65.        Будь-які спори щодо акцептування вимог кредиторів підлягають вирішенню у судовому порядку. Судове провадження щодо таких вимог не припиняє перебіг ліквідаційної процедури.
66.        Протягом 20 днів з дня затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів Фонд сповіщає кредиторів про акцептування їх вимог шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Фонду, неплатоспроможного банку, а також у приміщеннях такого банку в доступному для відвідувачів місці.
67.        Фонд не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, крім задоволення вимог кредиторів за правочинами, що забезпечують проведення ліквідаційної процедури, якщо таке задоволення вимог погоджено виконавчою дирекцією Фонду.
68.        Нормами частини першої статті 27 Закону врегульовано, що Уповноважена особа Фонду складає перелік рахунків вкладників та визначає розрахункові суми відшкодування коштів за вкладами за рахунок коштів Фонду відповідно до вимог цього Закону та нормативно-правових актів Фонду станом на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку.
69.        Нарахування відсотків за вкладами припиняється у день початку процедури виведення Фондом банку з ринку (у разі прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку з підстав, визначених частиною другою статті 77 Закону України «Про банки і банківську діяльність», - у день прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку).
70.        Згідно з частиною першою статті 28 Закону Фонд розпочинає виплату відшкодування коштів вкладникам, їх уповноваженим представникам чи спадкоємцям у національній валюті України з наступного робочого дня після затвердження виконавчою дирекцією Фонду реєстру вкладників для здійснення виплат гарантованої суми відшкодування. 
71.        Пунктом 1 частини першої розділу VII «Положення про порядок складання і ведення реєстру акцептованих вимог кредиторів та задоволення вимог кредиторів банків, що ліквідуються», затвердженого рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 21 серпня 
2017 року № 3711, визначено, що підставами для внесення до затвердженого реєстру акцептованих вимог кредиторів змін, які підлягають затвердженню виконавчою дирекцією Фонду, є рішення суду, яке набрало законної сили 
(у тому числі рішення судів, які набрали законної сили після закінчення строку для пред`явлення вимог кредиторів, визначеного статтею 49 Закону),  за яким, зокрема, виникають: зобов`язання банку перед кредиторами, що виникли до дня початку процедури ліквідації; кредиторські вимоги вкладників у частині, що перевищує суму відшкодування, виплачену Фондом, розмір якої визначено відповідно до вимог статті 26 Закону. Такі вимоги включаються до реєстру акцептованих вимог кредиторів та підлягають задоволенню в черговості відповідно до статті 52 Закону;
72.        Статтею 52 Закону встановлено черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплата витрат та здійснення платежів. 
73.        Вимоги вкладників - фізичних осіб (у тому числі фізичних осіб - підприємців), які не є пов`язаними особами банку, у частині, що перевищує суму, виплачену Фондом відшкодовуються у четвертій черзі (пункт 4 частини першої статті 52 Закону).
74.        Отже, правовідносини, щодо яких виник спір у розглядуваній справі, обумовлені наявністю кредиторських вимог (майнових вимог фізичної особи до суб`єкта господарювання - банку, що ліквідується), які перевищують встановлений законом граничний розмір гарантованого державою відшкодування за вкладом і задовольняються у порядку черговості визначеної статтею 52 Закону за рахунок коштів, одержаних внаслідок продажу майна банку у четвертій черзі.
75.        У практиці ЄСПЛ напрацьовані три критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно легітимну мету та чи є захід з втручання у вказане право пропорційним такій меті (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та Ільченко проти України» («Sukhanov and Ilchenko v. Ukraine») від 26 червня 2014 року, заява 
№ 68385/10 і 71378/10, § 53).
76.        Принцип пропорційності полягає у встановленні судом справедливої рівноваги (балансу) між інтересами держави (суспільства), пов`язаними 
з втручанням у право людини на майно, й інтересами особи, яка зазнає негативних наслідків від цього втручання. Пошук такого балансу не означає обов`язкового досягнення соціальної справедливості у кожній конкретній справі, а передбачає наявність розумного співвідношення (обґрунтованої пропорційності) між легітимною метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.
77.        Необхідність досягнення такого балансу відображена у структурі статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу покласти індивідуальний і надмірний тягар (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України» («East/West Alliance Limited» v. Ukraine») від 23 січня 2014 року, заява 
№ 19336/04, § 168).
78.        Тому, оцінюючи у кожній конкретній справі пропорційність обмежень прав конкретного суб`єкта на підставі тих обставин і фактів, що безпосередньо досліджені судом, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були би менш обтяжливими для прав і свобод цього суб`єкта, оскільки обмеження його прав не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для досягнення вказаної мети.
79.        Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
80.        Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
81.        Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
82.        Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний.
83.        Згідно з частиною четвертою статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, 
у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
84.        Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд, при перегляді постанови Чернівецького окружного адміністративного суду від 04 січня 
2017 року та ухвали Вінницького апеляційного адміністративного суду 
від 15 січня 2017 року у адміністративній справі № 824/822/16-а, у постанові від 20 січня 2021 року встановив, що між позивачем та ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» було укладено ряд договорів банківського вкладу, які на дату прийняття постанови Правління Національного банку України № 612 
від 17 вересня 2015 року «Про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних», були чинними.
85.        Згідно з висновком комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи від 10 квітня 2015 року № 564-565-К зазначено перелік договорів, угод, а також заяв на переказ та видачу готівки, які виконані банком та ОСОБА_1 , а також перелік заяв на видачу готівки, підписи у яких виконані не ОСОБА_1 .
86.        На підставі цього висновку експерта встановлено факт укладення договорів строкового банківського вкладу, зарахування коштів на рахунки ОСОБА_1 (зазначено про ідентифікацію підпису представника банку) та зняття готівки з них не позивачем, оскільки підпис ОСОБА_1 не був ідентифікований на заявах на видачу готівки згідно з цими договорами.
87.        Також під час перегляду адміністративної справи Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки позивач був вкладником банку на час створення тимчасової адміністрації та враховуючи те, що кошти з його рахунків зняті працівниками банку шляхом підроблення підписів, відповідальність за вказане лежить на банку, а не на позивачу, який виконував умови цивільно-правової угоди та добросовісно вніс кошти в банківську установу.
88.        Отже, обставини встановлені судовими рішеннями у адміністративній справі, які набрали законної сили, мають преюдиційне значення 
у розглядуваній справі.
89.        Повторна оцінка в межах розглядуваної справи обставин встановлених судовими рішеннями, які набрали законної сили у адміністративній справі, суперечить принципу остаточності та обов`язковості судового рішення.
90.        Задовольняючи позов в частині зобов`язання включити ОСОБА_1 до реєстру акцептованих вимог кредиторів у четверту чергу кредиторів 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» за наведеними договорами, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, вказав, що вимоги позивача виникли у зв`язку з невиконаними обов`язками банку щодо повернення вкладів, грошові кошти не обліковувались і залишків на рахунках позивача не було не з вини ОСОБА_1 , а з вини працівників банку, при цьому, кошти так і були не повернуті вкладнику, тому з огляду на вимоги статті 52 Закону такі вимоги мають бути акцептовані у четвертій черзі кредиторів.
91.        Доводи касаційної скарги, щодо неналежного суб`єктного складу її учасників колегія суддів відхиляє оскільки ухвалою від 27 червня 2023 року внесеною до протоколу судового засідання, Київський апеляційний суд залучив як правонаступника уповноваженої особи ФГВФО на здійснення тимчасової адміністрації та на здійснення ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб (том 5, а. с. 211).
92.        У справі № 727/8695/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа - ФГВФО, про визнання особи вкладником банку та включення до списку вкладників, Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ, погодившись з висновком апеляційного суду Чернівецької області про відмову в позові, зазначив, що на час звернення ОСОБА_1 до суду у банку вже було введено тимчасову адміністрацію, що унеможливило стягнення коштів у будь-який інший спосіб, ніж це передбачено Законом, проте позивач звернувся до суду саме до 
ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», який є неналежним відповідачем у справі відповідно до частини першої статті 27 Закону, натомість належним відповідачем є Фонд.
93.        У касаційній скарзі заявник посилається на те, що суди помилково врахували як доказ висновок комплексної судової почеркознавчої та технічної експертизи № 564-565-К від 10 квітня 2015 року, якийне може бути взятий до уваги за відсутності обвинувального вироку суду, який набрав законної сили.
94.        Апеляційний суд надав правову оцінку аналогічним доводам апеляційної скарги, правильно вказавши, що Верховний Суд 
у адміністративній справі № 824/822/16-а за позовом ОСОБА_1 вважав висновок експерта належним доказом, та встановив на підставі цього, що позивач є вкладником ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та має право на виплати в межах гарантованої суми відшкодування. 
95.        Крім того упостанові від 08 вересня 2022 року у справі№ 125/1501/20-ц Верховний Суд вказав на допустимість висновку експерта складеного 
в межах кримінального провадження, як письмового доказу у цивільній справі, оскільки експертиза проведена у кримінальному провадженні містила інформацію щодо предмета доказування у цивільній справі, незважаючи на те, що на момент розгляду справи вирок у кримінальній справі не ухвалений.
96.        За обставин розглядуваної справи, висновки судів не суперечать висновкам, викладеним у постановах Великої Палати Верховного Суду 
від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц, від 20 червня 2018 року 
у справі № 308/3162/15-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц, від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц, від 12 грудня 2018 року 
у справі № 372/51/16-ц, від 30 січня 2019 року у справі № 552/6381/17, 
від 27 березня 2019 року у справі № 520/17304/15-ц, від 22 серпня 2018 року 
у справі № 559/1777/15-ц, від 28 листопада 2018 року у справі № 383/2/17, 
від 20 березня 2019 року у справі № 161/4985/17, від 11 вересня 2019 року 
у справі № 910/7122/17, від 13 березня 2019 року у справі № 757/39920/15-ц, Верховного Суду від 13 жовтня 2020 року у справі № 826/2393/17, 
від 18 березня 2021 року у справі № 818/820/16, від 09 червня 2021 року 
у справі № 761/13839/19, на які заявник посилався в касаційній скарзі.
97.        З урахуванням того, що інші наведені в касаційній скарзі доводи загалом аналогічні доводам апеляційної скарги та були предметом дослідження й оцінки судом апеляційної інстанції, який з дотриманням вимог статей 367, 368 ЦПК України перевірив їх та обґрунтовано відхилив, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. 
98.        Суди належним чином виконали вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і дотримали вимог статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно встановили обставини справи та правильно вирішили спір.
99.        Незгода заявника із судовими рішеннями, висновками щодо встановлених обставин та оцінкою доказів не є підставою для скасування оскаржуваних судових рішень.
100.     Встановлення обставин справи, дослідження та оцінка доказів 
є прерогативою судів першої та апеляційної інстанцій. Якщо порушень порядку надання та отримання доказів у суді першої інстанції апеляційним судом не встановлено, а оцінка доказів зроблена як судом першої, так і судом апеляційної інстанцій, то суд касаційної інстанції не наділений повноваженнями втручатися в оцінку доказів (постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц).
101.     Оскаржувані судові рішення є достатньо вмотивованими та містять висновки суду щодо питань, які мають значення для вирішення справи.
102.     Відповідно до статті 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.
103.     Зважаючи на викладене, Верховний Суд, переглянувши рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування оскаржуваних судових рішень.
104.     Наявність обставин, за яких відповідно до частини першої статті 411 
ЦПК України судове рішення підлягає обов`язковому скасуванню, касаційним судом не встановлено.
Керуючись статтями 400, 402, 409, 410, 415, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
1.           Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», ліквідація якого здійснюється Фондом гарантування вкладів фізичних осіб, залишити без задоволення. 
2.           Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 жовтня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 червня 2023 року залишити без змін.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий Судді: | Є. В. Синельников О. В. Білоконь О. М. Осіян Н. Ю. Сакара В. В. Шипович