ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
12 вересня 2024 року           справа №200/1931/24 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Блохіна А.А., суддів Гаврищук Т.Г., Сіваченко І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1931/24 (головуючий І інстанції Загацька Т.В.) за позовом   ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                              У С Т А Н О В И В:       

В квітні 2024 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив суд: визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 20.02.2024 №056550005864 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2; зобов`язати відповідача зарахувати позивачу до пільгового стажу за Списком №2 наступні періоди: з 08.12.1983 по 26.04.1984 (записи 1-2 трудової книжки); з 03.12.1984 по 25.01.1985 (записи 3-4 трудової книжки); з 18.03.1985 по 05.05.1985 (записи 5-6 трудової книжки); військова служба з 12.05.1985 по 04.06.1987 (записи 7-8 трудової книжки); з 05.08.1987 по 14.08.1996 (записи 9-13 трудової книжки); з 15.08.1996 по 30.01.1998 (записи 14-15 трудової книжки); зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.02.2024 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 з врахуванням включеного пільгового стажу за Списком № 2: з 08.12.1983 по 26.04.1984 (записи 1-2 трудової книжки); з 03.12.1984 по 25.01.1985 (записи 3-4 трудової книжки); з 18.03.1985 по 05.05.1985 (записи 5-6 трудової книжки); військова служба з 12.05.1985 по 04.06.1987 (записи 7-8 трудової книжки); з 05.08.1987 по 14.08.1996 (записи 9-13 трудової книжки); з 15.08.1996 по 30.01.1998 (записи 14-15 трудової книжки); часу звернення за призначенням пенсії.
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що на заяву про призначення пенсії на пільгових умовах отримав рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Позивач зазначає, що відповідач безпідставно не зарахував всі періоди трудової діяльності до пільгового стажу. Трудова книжка позивача містить відповідні записи про роботу за Списком №2, надано копії з наказів про атестацію робочих місць. Отже у відповідача відсутні підстави для не зарахування періодів роботи до пільгового страхового стажу. На підставі наведеного просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1931/24 позов задоволено, внаслідко чого визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.02.2024 № 056550005864, яким відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.02.2024 про призначення пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 08.12.1983 по 26.04.1984, з 03.12.1984 по 25.01.1985, з 18.03.1985 по 05.05.1985, з 05.08.1987 по 14.08.1996, з 15.08.1996 по 30.01.1998 та період служби в армії з 12.05.1985 по 04.06.1987.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржене судове рішення та прийняти нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.   
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено практично ті самі доводи якими обгрунтовано відзив на позовну заяву. 
Справу розглянуто в порядку письмового провадження у відповідності до ст. 311 КАС України.
Відповідно до вимог ч. 1,2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.    
Колегія суддів заслухала доповідь судді-доповідача, перевірила матеріали справи, вивчила доводи апеляційної скарги, і дійшла  висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.    
Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що позивач – ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянин України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
13.02.2024 позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.
Судом встановлено, що звернення позивача опрацьовано за принципом екстериторіальності, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 № 339/35961 спеціалістом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 20.02.2024 №056550005864 позивачу відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Страховий стаж складає 39 роки 08 місяців 16 днів, пільговий за Списком №2 0 років 0 місяців 0 днів. До пільгового стажу не враховано пільгову довідку № 9/33/64Б/10/23 від 05.12.2023, оскільки в довідці вказано про неможливість підтвердити зайнятість ОСОБА_1 у шкідливих умовах повний робочий день, довідка не відповідає додатку 5, відсутній наказ про право підпису уповноваженої особи, а також відсутній документ про стан підприємства (ліквідація тощо).
Не погодившись з рішенням відповідача, щодо відмови в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.
До матеріалів справи також було додано трудову книжку серії НОМЕР_3 з якої вбачається, що позивач за спірний період працював у орендному підприємстві “Костянтинівський завод скловиробів ім.13-ти розстріляних робітників” : з 08.12.1983 по 26.04.1984 електриком черговим і ремонтним 3-го розряду; з 03.12.1984 по 25.01.1985 електромонтер по ремонту електрообладнання 3-го розряду; з 18.03.1985 по 05.05.1985 електромонтер по ремонту електрообладнання 4-го розряду; з 12.05.1985 по 04.06.1987 проходив службу в збройних силах СРСР; з 05.08.1987 по 14.08.1996 електромонтер по ремонту електрообладнання 4-го розряду, з 15.04.1993 5-го розряду; з 15.08.1996 по 30.01.1998 майстер виробничої дільниці.
Також додано довідку від 05.12.2023 №09/33/64Б/10/23 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, яку видано позивачу про те, що зазначена особа працювала повний робочий день на орендному підприємстві “Костянтинівський завод скловиробів №13-ти розстріляних робітників” і за період з 08.12.1983 по 26.04.1984 виконував технологічний процес в скляному виробництві, виробництві керамічних, фарфорових і фаянсових виробів (виробнича практика) (характер виконуваних робіт) за професією, посадою Електрик черговий і ремонтний 3-го розряду, що передбачена Списком №2 розділ XIX підрозділ 2 підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173; і за період з 03.12.1984 по 25.01.1985 виконував технологічний процес в скляному виробництві, виробництві керамічних, фарфорових і фаянсових виробів (тимчасова робота) (характер виконуваних робіт) за професією, посадою Електромонтер по ремонту електрообладнання 3-го розряду, що передбачена Списком №2 розділ XIX підрозділ 7 підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173; і за період з 18.03.1985 по 05.05.1985 виконував технологічний процес в скляному виробництві, виробництві керамічних, фарфорових і фаянсових виробів (характер виконуваних робіт) за професією, посадою Електромонтер по ремонту електрообладнання 4-го розряду, що передбачена Списком №2 розділ XIX підрозділ 7 підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173; і за період з 05.08.1987 по 14.08.1996 виконував технологічний процес в скляному виробництві, виробництві керамічних, фарфорових і фаянсових виробів (характер виконуваних робіт) за професією, посадою Електромонтер по ремонту електрообладнання 4-го розряду, з 15.04.1993 5-го розряду що передбачена Списком №2 розділ XVIII підрозділ 1. пункт “а”, код 2190100а-19861, підстава Постанова Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956р. №1173, Постанова КМ СРСР від 26.01.1991 р. № 10, Постанова КМ України від 11.03.1994р. №162; і за період з 15.08.1996 по 30.01.1998 виконував технологічний процес в скляному виробництві, виробництві керамічних, фарфорових і фаянсових виробів (характер виконуваних робіт) за професією, посадою Майстер виробничої дільниці, що передбачена Списком №2 розділ XVIII підрозділ 1 пункт “б”, код 2190100б-23187, 23607 підстава Постанова КМ України від 11.03.1994р. №162. Всього за період з 08.12.1983 по 30.01.1998 - 11 років 01 місяць 12 днів. (без періоду служби в армії). До стажу включений період служби в збройних силах СРСР за період 12.05.1985 по 04.06.1987 - 02 роки 00 місяців 22 дні. Всього за період з 08.12.1983 по 30.01.1998 - 13 років 02 місяці 04 дні загальний пільговий стаж.
Підстава для видачі - документи архівного відділу Костянтинівської міської ради, зокрема: копії архівних довідок №05-07-07/584 від 19.10.2022, №05-07-07/585, №05-07-07/586, №05-07-07/587, №05-07-07/588, №05-07-07/589, №05-07-07/590, №05-07-07/591, копія трудової книжки, копія паспорту.
Додаткові відомості на підставі копій архівних документів та трудової книжки
Прийнятий з 08.12.1983 згідно наказу №224-к від 09.12.1983 в составной цех на виробничу практику електриком 3-го розряду.
Звільнений з 26.04.1984 згідно наказу №133 від 26.04.1984 в зв`язку з закінченням проходження практики.
Прийнятий з 03.12.1984 в цех №9 “Підготовка шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 3-го розряду згідно наказу №221 к від 29.11.1984.
Звільнений з 25.01.1985 згідно наказу №12к від 23.01.1985 в зв`язку з закінчення терміну тимчасової роботи.
Навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985 в Костянтинівському індустріальному технікумі (диплом 3т-1 548354).
Прийнятий з 18.03.1985 в цех №9 “Підготовка шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 4-го розряду згідно наказу №41-к від 13.03.1985.
Звільнений з 05.05.1985 згідно наказу №71к від 30.04.1985 в зв`язку з призовом до армії.
Служба в армії з 12.05.1985 по 04.06.1987.
Прийнятий з 05.08.1987 згідно наказу №828 від 04.08.1987 в цех №9 “Виробництво шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 4-го розряду.
15.04.1993 згідно наказу №176к від 15.04.1993 присвоєно 5-й розряд електромонтера.
21.06.1994 за результатами атестації робочих місць за умовами праці право на пільгове .пенсійне забезпечення по Списку №2 підтверджено (Наказ про атестацію робочих місць №304-к від 08.06.1994)
Призначений 15.08.1996 згідно наказу №404к від 15.08.1996 в цеху №9 майстром виробничої дільниці.
Звільнений з 30.01.1998 згідно наказу №56 від 02.02.1998 на підставі ст.38 КЗпП за власним бажанням.
Підтвердження повної зайнятості в зв`язку з відсутністю необхідних документів (табелів обліку робочого часу, нарядів, журналів обліку роботи працівників у шкідливих умовах тощо), не можливо підтвердити зайнятість ОСОБА_1 , у шкідливих умовах праці повний робочий день або не менше 80% робочого часу.
Державне підприємство “Костянтинівський завод скловиробів ім.13-ти розстріляних робітників” згідно з рішенням конференції трудового колективу (протокол №3 від 18.08.1994) було перетворене в Орендне підприємство “Костянтинівський завод скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників” та зареєстроване рішенням виконкому Костянтинівської міської ради народних депутатів від 31.08.1994 №343.;
Військовий білет НУ №9121856 від 11.05.1985;
Диплом Костянтинівського індустріального технікуму ЗТ-1 №548354.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.5 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон № 1058-IV) цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.
Відповідно до абзаців першого, другого пункту 2 розділу XV Прикінцеві положення Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон № 1058-IV) пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до ч.1 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
Відповідно до абзацу 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.
Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).
Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 01.12.2005 №1451/11731, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.
Відповідно до пункту 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.
Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 25.04.2019 №159/4178/16-а.
У трудовій книжці позивача щодо спірних періодів наявні наступні записи:
Прийнятий з 08.12.1983 згідно наказу №224-к від 09.12.1983 в составной цех на виробничу практику електриком 3-го розряду.
Звільнений з 26.04.1984 згідно наказу №133 від 26.04.1984 в зв`язку з закінченням проходження практики.
Прийнятий з 03.12.1984 в цех №9 “Підготовка шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 3-го розряду згідно наказу №221 к від 29.11.1984.
Звільнений з 25.01.1985 згідно наказу №12к від 23.01.1985 в зв`язку з закінчення терміну тимчасової роботи.
Навчання з 01.09.1981 по 01.03.1985 в Костянтинівському індустріальному технікумі (диплом 3т-1 548354).
Прийнятий з 18.03.1985 в цех №9 “Підготовка шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 4-го розряду згідно наказу №41-к від 13.03.1985.
Звільнений з 05.05.1985 згідно наказу №71к від 30.04.1985 в зв`язку з призовом до армії.
Служба в армії з 12.05.1985 по 04.06.1987.
Прийнятий з 05.08.1987 згідно наказу №828 від 04.08.1987 в цех №9 “Виробництво шихти” електромонтером по ремонту електрообладнання 4-го розряду.
15.04.1993 згідно наказу №176к від 15.04.1993 присвоєно 5-й розряд електромонтера.
21.06.1994 за результатами атестації робочих місць за умовами праці право на пільгове .пенсійне забезпечення по Списку №2 підтверджено (Наказ про атестацію робочих місць №304-к від 08.06.1994)
Призначений 15.08.1996 згідно наказу №404к від 15.08.1996 в цеху №9 майстром виробничої дільниці.
Звільнений з 30.01.1998 згідно наказу №56 від 02.02.1998 на підставі ст.38 КЗпП за власним бажанням.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків 1 та 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за 1451/11731, встановлено, що при визначені права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.
Слід підсумувати, що під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що були чинними на період роботи особи.
До 01 січня 1992 року були чинними Список №1 та Список №2, затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 №1173, після - списки, затверджені постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 №162.
Професія “електрик черговий і ремонтний” віднесена до Списку №2 відповідно до підрозділу 2 розділу XIX Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 "Скляне та фарфоро-фаянсове виробництво”; професія “електромонтер по ремонту електрообладнання” віднесена до Списку №2 відповідно до підрозділу 7 розділу XIX Постанови Ради Міністрів СРСР №1173 від 22.08.1956 "Скляне та фарфоро-фаянсове виробництво”. Також після 1992 року ця професія атестована на Орендному підприємстві “Костянтинівський завод Скловиробів ім.13-ти розстріляних робітників” за Списком №2 відповідно до Наказу про атестацію робочих місць №304-к від 08 червня 1994 року, код 2190100а-16049.
Професія “майстер виробничої дільниці” віднесена до Списку №2 відповідно до розділу XVIII підрозділ 1, пункт “б”, код 2190100б-23187, 23607 Постанови КМУ №162 від 11.03.1994. 
Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та пунктом 4 Порядку №383, атестація робочих місць за умовами праці (далі - атестація) проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років. атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.
Позачергово атестація проводиться у разі докорінної зміни умов і характеру праці з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, профспілкового комітету, трудового колективу або його виборного органу, органів Державної експертизи умов праці з участю установ санітарно-епідеміологічної служби МОЗ.
Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Згідно з підпунктами 4.1 - 4.2 Порядку 383 при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.1992 р., відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація. Такий же порядок застосовується у разі припинення діяльності підприємства, установи, організації із визначенням правонаступника.
З аналізу зазначених норм вбачається, що у Порядку йдеться мова про те, що результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
За умовами п. 4.3 Порядку, у разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць), до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Відповідно до пунктів 4.4, 4.5 Порядку 383 якщо атестація була вперше проведена після 21.08.1997, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.1992, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.
Якщо ж атестація з 21.08.1992 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.1997, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.1992 включно, тобто до набуття чинності Порядком проведення атестації робочих місць. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.
Зазначені норми передбачають, що у разі якщо атестація проведена на підприємстві вперше після 21.08.97, до пільгового стажу зараховується 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років.
Отже, атестація підтверджує певні умови праці та надає право на зарахування певного періоду роботи особи до та після проведення атестації. При цьому, порядок не вимагає затвердження атестації саме у період роботи особи на підприємстві, а лише те, що атестація повинна розповсюджуватися на період роботи особи.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі 520/15025/16-а (провадження 11-1207апп19) дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути  підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.
Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року №637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яка звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Аналіз наведених положень дає підстави вважати, що право особи на призначення пільгової пенсії має бути підтверджене як пенсіонером (особистими документами), так і підприємством, на якому особа працювала на роботах, віднесених до Списків 1 або 2, і необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт за Списком 1 або 2.
Відсутність підтвердження цих обставин не породжує виникнення права на зарахування пільгового стажу та призначення пенсії на пільгових умовах.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 06 грудня 2015 року у справі № 686/19687/14а.
Більше того, суд наголошує, що з вищевикладеного вбачається, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Вказана позиція узгоджується з правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду викладеною в постанові від 07.03.2018р. у справі № 233/2084/17 провадження К/9901/2399/17.
Суд вважає за необхідне зазначити, що записи в трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто здійснені відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 року №58.
Суд звертає увагу на те, що записи трудової книжки позивача щодо спірних періодів його роботи містять повну інформацію про роботу на пільгових умовах, також містять повні відомості про характер виконуваних позивачем робіт, оскільки зазначеними записами чітко визначено, що у спірні періоди позивач виконував роботу з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, занятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.
Суд зазначає, що позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі № 275/615/17 (К/9901/768/17).
Отже, враховуючи викладене, зазначені посади, на яких працював позивач у спірні періоди роботи, віднесені до Списку №2 та встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди підтверджується насамперед записами в його трудовій книжці.
Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2018 року у справі №234/13910/17 виклав висновок, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутністю трудової книжки або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Враховуючи зазначене, спірні періоди роботи позивача підлягають зарахуванню до пільгового стажу за Списком 2.
Стосовно позовних вимог про зарахування до пільгового стажу за Списком 2 періоду служби в армії з 12.05.1985 по 04.06.1987, судом першої інстанції зазначено наступне.
Частиною 4 статті 24 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” передбачено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах передбачених законодавством, що діяло раніше.
На період проходження позивачем військової служби діяло “Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій”, затверджене Постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року № 590.
Пунктом “к” частини 1 пункту 109 вказаного Положення передбачено, що крім роботи в якості робочого або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба в складі Збройних сил СРСР.
При призначені на пільгових умовах або в пільгових розмірах пенсій за віком та інвалідності робочим та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та в гарячих цехах та на інших роботах зі шкідливими умовами праці (підпункти “а” та “б” пункту 16), та пенсії у зв`язку з втратою годувальника їх сім`ям, а також пенсії за віком робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт “в” пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах “к” та “л”, дорівнюються за вибором особи, яка  звернулась за призначенням пенсії або до роботи, що передувала даному періоду, або до роботи, яка слідувала по закінченню цього періоду.
Зі змісту трудової книжки позивача вбачається, що після періоду військової служби позивач працював за професією, що передбачена Списком №2, - “електромонтер по ремонту електрообладнання” у Костянтинівському заводі скловиробів ім. 13-ти розстріляних робітників”, а отже період служби в Радянській армії з 12.05.1985 по 04.06.1987 має бути зарахований відповідачем до Списку №2.
Суд звертає увагу на те, що згідно з частиною 3 статті 44 Закону №1058-ІV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.
Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.
Враховуючи викладене, органи Пенсійного фонду України повинні використовувати всі передбачені законом повноваження задля повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.
Доказів здійснення відповідачем будь-яких дій, спрямованих на встановлення права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за спірний період, зокрема, направлення запитів щодо отримання таких документів до юридичних осіб, суду не надано.
Судом встановлено, що  підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 слугували висновки відповідача щодо незарахування періоду трудової діяльності згідно з довідкою від 05.12.2023 №9/33/64Б/10/23, оскільки пільгова довідка не відповідає додатку №5 до Порядку №637 (довідка завірена керуючим санацією).
З приводу правомірності такого мотиву відмови судом першої інстанції зазначено наступне.
Відповідно до частини першої статті 1 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий санацією - арбітражний керуючий, а у випадках, передбачених цим Кодексом, - керівник боржника, призначений господарським судом для здійснення процедури санації боржника.
Згідно з ч. 2 ст. 50 Кодексу України з процедур банкрутства, керуючий санацією боржника призначається господарським судом у порядку, встановленому цим Кодексом, з числа арбітражних керуючих.
Частиною п`ятою цієї ж норми визначено права керуючого санацією, до яких, зокрема, входить право укладати від імені боржника цивільно-правові, трудові та інші правочини (договори).
Частиною шостою цієї ж статті визначено обов`язки керуючого санацією, до яких, зокрема, входить обов`язок забезпечити ведення боржником бухгалтерського обліку і статистичного звіту та фінансової звітності.
Також закріплено можливість здійснювати інші передбачені законодавством повноваження.
За такого нормативного регулювання суд дійшов висновку про те, що до повноважень керуючого санацією відносяться, зокрема, повноваження щодо підпису довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Враховуючи це відмова позивачу у зарахуванні до пільгового стажу періоду роботи згідно з довідкою від 05.12.2023 №9/33/64Б/10/23, з тих підстав, що така засвідчена підписом керуючого санацією не може вважатися правомірною.
У зв`язку з цим суд дійшов висновку про те, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №9/33/64Б/10/23, видана 05.12.2023, має бути врахована пенсійним органом під час розгляду заяви про призначення пільгової пенсії.
Суд зауважує, що відповідач користуючись наданими широкими межами розсуду та можливістю вибору різними способами та засобами для дотримання своїх зобов`язань, взагалі не врахував ступінь втрати однієї сторони, в даному випадку позивача, його конституційного права на пенсійне забезпечення.
Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії;
Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Якщо учасник справи без поважних причин не надає докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.
Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог, шляхом визнання протиправним та скасування рішення від 20.02.2024 року № 056550005864, яким відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”; зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, зарахувавши до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 08.12.1983 по 26.04.1984, з 03.12.1984 по 25.01.1985, з 18.03.1985 по 05.05.1985, з 05.08.1987 по 14.08.1996, з 15.08.1996 по 30.01.1998 та період служби в армії з 12.05.1985 по 04.06.1987.
З огляду на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення позову.  
Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Ураховуючи наведене, колегія суддів не знаходить правових підстав для задоволення апеляційної скарги і відповідно для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, правові висновки суду першої інстанції скаржником не спростовані.
Керуючись 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
                                                                    ПОСТАНОВИВ  :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1931/24 - залишити без задоволення.                           
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року у справі № 200/1931/24 - залишити без змін.                               
Повне судове рішення складено 12 вересня 2024  року.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя                                                                                 А.А. Блохін

Судді                                                                                                     Т.Г. Гаврищук

                                                                                                               І.В. Сіваченко