Справа № 161/9737/24  Провадження №33/802/595/24 	Головуючий у 1 інстанції:Філюк Т. М. 	
	Доповідач: Денісов  В. П.	

ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року                                                                 місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши клопотання захисника Різника І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 ,
В С Т А Н О В И В:
Вказаною постановою ОСОБА_1 , притягнутий до адміністративної відповідальності за ст.124, ч.5 ст.126., ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 40800 гривень з позбавленням права керувати транспортним засобом на строк 5 років. Стягнуто із нього на користь держави судовий збір.
Згідно з постановою судді ОСОБА_1  визнаний винним за те, що 18.05.2024, о 12:25 год в м. Луцьку, вул. Ковельська.117, він керував транспортним засобом «Volkswagen Eos»  д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Водій відмовився пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest 7510 ARLM 0355 та відмовився від  проведення такого огляду в медичному закладі, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України.
Дії останнього кваліфіковані поліцейським за ч.1 ст.130 КУпАП.
Також водій ОСОБА_1 , 18.05.2024, о 12:25 год в м. Луцьку, вул. Ковельська.117, керуючи транспортним засобом Volkswagen Eos» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки,не дотримався безпечного бокового інтервалу та здійснив зіткнення з транспортним засобом «Mercedes » д.н.з. НОМЕР_2 з причіпом «Metalovo» д.н.з НОМЕР_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 13.3, Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ст.124 КУпАП. 
Також він 18.05.2024, о 12:25 год в м. Луцьку, вул. Ковельська,117, повторно керував транспортним засобом «Volkswagen Eos» д.н.з. НОМЕР_1 , будучи особою,яка позбавлена права керування транспортними засобами на підставі рішення броварського міськрайонного суду Київської області від 11.10.2023 у справі № 361/3055/23, чим порушив вимоги ст.15 ЗУ «Про дорожній рух», за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.5 ст.126 КУпАП.
Не погоджуючись із судовим рішенням, захисник Різник І.А. подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивував тим, що ОСОБА_1 30.07.2024 після придбання нового телефону дізнався про існування постанови щодо нього. В подальшому він перебував на завданні, а 05.08.2024 зателефонував захиснику і повідомив, що відносно нього винесена постанова і він має намір її оскаржити. 
Перевіривши матеріали справи та доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, доходжу висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню з таких підстав.
У своєму клопотанні апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, зазначаючи, що ОСОБА_1 30.07.2024 після придбання нового телефону дізнався про існування постанови щодо нього. В подальшому він перебував на завданні, а 05.08.2024 зателефонував захиснику і повідомив, що відносно нього винесена постанова і він має намір її оскаржити. 
Однак такі доводи повністю суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП, згідно з якими постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення.
Отже, законодавець пов`язує початок відліку строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції з моментом її винесення, а не з моментом отримання особою копії постанови.
25 липня 2024 року під час розгляду справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був відсутній (а.с.21-23).
В даній справі відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП строк на апеляційне оскарження закінчився 05 серпня 2024 року (з урахуванням неробочих днів). 
Апеляційну скаргу на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2024 року щодо  ОСОБА_1  захисник ОСОБА_2  подав через засоби поштового зв`язку лише 09 серпня 2024 року, що підтверджується поштовим штемпелем на конверті, долученому до апеляційної скарги, тобто із пропуском строку на апеляційне оскарження, який закінчився 05 серпня 2024 року (з урахуванням неробочих днів).
Отже, апелянт пропустив строк апеляційного оскарження, визначений положеннями ч.2 ст.294 КУпАП.
Доводи клопотання про те, що  ОСОБА_1  30.07.2024 після придбання нового телефону дізнався про існування постанови щодо нього. В подальшому він перебував на завданні, а 05.08.2024 зателефонував захиснику і повідомив, що відносно нього винесена постанова і він має намір її оскаржити не є поважними причинами пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки клопотання не містить жодних доводів про те, чому апеляційну скаргу не було подано до 30 липня 2024 року включно, оскільки ОСОБА_1 про судове засідання 25.07.2024 був повідомлений ще 03 червня 2024 року.
Слід відмітити, що жодного документального підтвердження неможливості подання апеляційної скарги з 01.08.2024 по 05.08.2024 захисником до клопотання долучено не було.
Отже, такі доводи є голослівними, оскільки документально не підтверджені. 
Крім того такі доводи суперечать і матеріалам справи та приписам ч.2 ст.294 КУпАП.
Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 завчасно та належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи щодо нього на 9 год 50 хв 25 липня 2024 року.
Так, в матеріалах справи знаходиться довідка про доставку документу «Судова повістка про виклик до суду» на 25.07.2024 09:50:00 одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_4 . Доставлено 03.06.2024 16:00:55 (а.с.20).
Вказаний номер телефону НОМЕР_4 належить ОСОБА_1 , оскільки він також зазначений і в протоколі про адміністративне правопорушення щодо нього (а.с.1), та в апеляційній скарзі.
Також апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не з`явився і в судове засідання призначене на 03 червня 2024 року, хоча також завчасно і належним чином був про нього повідомлений, що підтверджується відповідною довідкою (а.с.18).
Таким чином, підсумовуючи наведені обставини, апелянтом у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження взагалі не мотивовано неможливість подання апеляційної скарги з 26.07.2024 по 30.07.2024, та не надано жодного документального підтвердження неможливості подання апеляційної скарги з 01.08.2024 по 05.08.2024. 
Отже, доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження не ґрунтуються на приписах чинного законодавства, оскільки суперечать вимогам ч.2 ст.294 КУпАП та повністю спростовуються матеріалами справи, а тому клопотання до задоволення не підлягає. 
Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.
Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні, вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Положеннями ч.2 ст.294 КУпАП визначено, що апеляційна скарга, подана після закінчення десятиденного строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Підсумовуючи наведені обставини та положення ч.2 ст.294 КУпАП, необхідно відмовити у задоволенні клопотання захисника Різника І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 та повернути апеляційну скаргу особі, яка її подала.
На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,
П О С Т А Н О В И В:
У задоволенні клопотання захисника Різника І.А. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 липня 2024 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.
Апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду                                               В.П. Денісов