П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
30 вересня 2024 р.	м. Одеса	Справа № 521/7467/24	

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Димерлія О.О.,
суддів  Осіпова Ю.В., Шляхтицького О.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 року у справі №521/7467/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Яценка Віктора Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення

У С Т А Н О В И В:
09.05.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси із позовною заявою, у якій просив:
- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 20.04.2024 року серії ЕНА №1955823.
Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що відповідачем не надано належних та достатніх доказів в підтвердження порушення позивачем вимог пункту 12.9 Правил дорожнього руху України, оскільки у спірному випадку не можливо установити, на якому відрізку автодороги зафіксовано перевищення швидкості транспортного засобу ОСОБА_1 .
Крім того, позивач зауважує, що при проведенні фіксації швидкості транспортного засобу, автоматична фото- і відеотехніка повинна бути розміщена в порядку визначеному Законом України «Про Національну поліцію», а саме стаціонарно вмонтованим способом. Натомість вимірювання та фіксації швидкості транспортного засобу у ручному режимі суперечить приписам статті 40 Закону України «Про Національну поліцію».
Насамкінець, позивач наголошував, що під час винесення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 був позбавлений можливості скористатись правом на правову допомогу адвоката, передбаченого приписами статті 268 КУпАП.
За наслідками розгляду зазначеної справи Малиновським районним судом м. Одеси 05 червня 2024 року прийнято рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено повністю.
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні заявлених вимог, суд першої інстанції виходив з того, що доводи позивача про не порушення останнім правил дорожнього руху не відповідають дійсності та спростовуються наданим відповідачем відеозаписом і фото-фіксацією з лазерного вимірювача швидкості «TruCam». 
Окрім того, судом попередньої інстанції зауважено про те, що технічний прилад «TruCAM» є належним засобом вимірювальної техніки, який конструктивно створений для тримання в руках під час здійснення контролю швидкості руху транспортних засобів.
За таких обставин, враховуючи, що належними та допустимими доказами підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність правових підстав для скасування оскаржуваної постанови.
Не погоджуючись із вище вказаним рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених у рішенні, обставинам справи, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Разом з тим, як наголошував скаржник, відповідачем не надано доказів в підтвердження обставин, що контроль швидкості руху транспортного засобу ОСОБА_1 здійснювався в межах дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості».  
У відзиві на апеляційну скаргу представник Управління патрульної поліції в Одеській області спростовує доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , вказуючи на законність ухваленого рішення суду та просить його залишити без змін.
В силу приписів пункту 1,3 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Як з`ясовано колегією суддів, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, 20.04.2024 року інспектором 2 взводу 2 роти 2 батальйону УПП в Одеській області ДПП України старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., шляхом винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1955823.(а.с.11)
Відповідно до змісту постанови серії ЕНА №1955823 від 20.04.2024 року, водій транспортного засобу ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «PORSCHE MACAN» н/з НОМЕР_1 , на відрізку автодороги Київ-Одеса, 449 км, рухався зі швидкістю 103 км/год. в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км», та перевищив встановлене обмеження швидкості руху на 33 км/год, чим порушив вимоги підпункту «б» пункту 12.9 Правил дорожнього руху України. Вказаний факт зафіксовано приладом TruCam LTI 20/20 TC008402.
Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», установлюють Правила дорожнього руху України (далі – ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.
Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху України установлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.
Приписами підпункту «б» пункту 12.9 ПДР України визначено, що водієві забороняється:
- перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.
Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено, що перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
При цьому, відповідно із приписами статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) установлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Ці дані установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно до частини першої статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Приписами частини першої статті 72 КАС України визначено, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
У відповідності до частин першою, другою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, установлених статтею 78 цього Кодексу. 
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Згідно із частиною першою ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, які ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Колегія суддів зазначає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
У даному випадку предметом доказування є факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом більш як на двадцять кілометрів на годину в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км».
З матеріалів справи слідує, що на підтвердження вчинення позивачем правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП України, відповідачем надано роздруківку файлу, здійсненого за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 TC008402, на якому зафіксовано автомобіль марки «PORSCHE MACAN» н/з НОМЕР_1 , вказано місце – автодорога Київ-Одеса, 449 км, час – 12 год. 05 хв., швидкість руху – 103 км/год., дистанція 209,7 метрів. (а.с.71)
Судова колегія наголошує, що лазерний вимірювач швидкості TruCAM LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, та дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.
Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.
Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.
Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.
Тож, показання вказаного приладу, на підставі яких позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, є належним і допустимим доказом.
З наданих відповідачем електронному файлі і роздруківці показів приладу слідує, що приладом TruCam серійний номер ТС008402 зафіксовано рух автомобіля марки «PORSCHE MACAN» н/з НОМЕР_1 зі швидкістю 103 км/год, при ліміті швидкості 70 км/год..(а.с.71,73)
Також, на роздруківці файлу з приладу TruCam вказана система географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 46 17' 56.41'' N і географічна довгота 30 32' 35.47'' Е.
Саме на фотознімку з приладу TruCam LTI 20/20 відображені географічні координати, які визначають положення точки на місцевості (на карті), що знаходиться в межах автодороги Київ-Одеса, 449 км, та дають можливість достовірно установити факт руху автомобіля позивача в зоні дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км».
Згідно із системи географічних координат з кутовими величинами: географічна широта 46 17' 56.41'' N і географічна довгота 30 32' 35.47'' Е слідує, що відстань від місця розташування приладу TruCam до повороту в с. Алтестове, вул. Миру становить 112 метрів.
На наданій до суду в електронному і письмовому вигляді схемі розташування розмітки і дорожніх знаків на вказаній ділянці дороги, зафіксовано розташування знаку обмеження швидкості 70 км/год.(а.с.72)
Тобто, зона дії дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.» підтверджується схемою організації дорожнього руху на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, км.449+415 у місці розташування пішохідного переходу біля села Алтестове.
Згідно до вище зазначеної схеми відстань від повороту в с. Алтестове до встановленого дорожнього знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.» становить 212 метрів.
Тобто, фіксація перевищення швидкісного режиму інспектором патрульної поліції здійснювалась в зоні дії знаку 3.29 «Обмеження максимальної швидкості 70 км/год.». 
Даний факт підтверджується за допомогою мережі інтернет на офіційному сайті https://www.google.com.ua/maps за географічними координатами з кутовими величинами: географічна широта 46 17' 56.41'' N і географічна довгота 30 32' 35.47'' Е.
Наведене спростовує доводи скаржника про те, що в матеріалах справи відсутні докази в підтвердження тієї обставини, що працівник поліції здійснював контроль швидкості руху саме в межах дії дорожнього знаку 3.29 Правил дорожнього руху України.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що наявні у матеріалах справи докази повністю підтверджують в діях позивача склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, а саме порушення останнім вимог підпункту «б» пункту 12.9 ПДР України, у відповідності до якого водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожній знак 3.29.
Апеляційний суд враховує, що згідно до рішення Європейського суду з прав людини в справі «O'Halloran and Francis v. the United Kingdom» будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.
Порушення вимог частини 1 статті 122 КУпАП, а саме перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, на переконання апеляційного суду, є суспільно небезпечним та може призвести до тяжких наслідків.
Враховуючи, що належними та допустимими доказами підтверджується факт вчинення позивачем правопорушення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для скасування спірної постанови.
Відтак, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи позивача, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.
З підстав визначених ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно установив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 05.06.2024 року у справі №521/7467/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Одеській області, Департаменту патрульної поліції за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - інспектора взводу №2 роти №2 батальйону №2 Управління патрульної поліції в Одеській області старшого лейтенанта поліції Яценка Віктора Анатолійовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями, є остаточною та оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач 		О.О. Димерлій	
Судді	  	Ю.В. Осіпов    О.І. Шляхтицький