ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Єдиний унікальний №314/2326/24                                        Головуючий в 1 інст. Кононенко І.О.
Провадження №33/807/605/24                                                Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року                                                 місто Запоріжжя
Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Шевченка О.І., розглянувши в залі судових засідань Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката            Шевченка О.І. на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 р., якою 
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 гривень, на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до оскаржуваної постанови суддя суду першої інстанції встановив, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ДНЗ-2/699 від 19.05.2024, ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , в супереч вимог статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та в умовах воєнного стану, перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, адвокат Шевченко О.І., діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою в якій зазначив, що оскаржувана постанова винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Вважає, що суд першої інстанції упереджено розглянув справу, належним чином не з`ясував всі обставини справи, нехтуючи правами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не надав належної оцінки доказам, які містяться в матеріалах справи та тим доказам, які були отримані під час розгляду провадження, в результаті чого безпідставно та незаконно ухвалив рішення.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП, ОСОБА_1 не викликався для участі в судовому засідання, судом не здійснювалось жодних заходів його оповіщення, чим позбавлено останнього права на справедливий суд та права на професійну правничу допомогу. 
Зазначає, що в матеріалах справи міститься протокол про адміністративне правопорушення, висновок щодо результатів проходження ОСОБА_1 медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів віл 19 травня 2024 року № 4958, які складені передчасно та з порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки ОСОБА_1 не відмовлявся від повного медичного огляду. Крім того, в матеріалах справи міститься заява, яка не відповідає дійсності.
Вказує, що матеріали справи не містять будь-яких пояснень свідків, які були присутні під час начебто вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Крім того, відсутні пояснення командування підрозділу військової частини щодо виконання ОСОБА_1 наказу про доставку особового складу до медичного закладу, розташованого в м. Запоріжжя, про що відображено в протоколі.
Звертає увагу суду, що заява яка міститься в матеріалах справи та начебто має підпис ОСОБА_1 з визнанням своєї вини та щирим каяттям, надруковано печатним текстом, що підтверджує про факт неможливості здійснення надрукування вказаної заяви військовослужбовцем ОСОБА_1 .
Посилається на те, що матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час події перебував на території військової частини або в іншого місці військового значення, прямував на службу або зі служби, виконував певні обов`язки військовослужбовця, а містять лише письмове формулювання уповноваженої особи ІНФОРМАЦІЯ_2, що ОСОБА_2 під час події виконував обов`язки військової служби за призначенням на підставі усного наказу командування.
Окрім вимог щодо скасування даної постанови, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на поважність причини його пропуску.
В обґрунтування клопотання зазначає про те, що постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2024 р. йому було повернуто апеляційну скаргу, яка була подана у встановлений ст. 294 КУпАП строк, в зв`язку з відсутністю в апеляційній скарзі електронного підпису.
На підставі вищевикладеного, просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 року, постанову суду скасувати, провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю події ї складу адміністративного правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та в окремих випадках прокурором. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що адвокат Шевченко О.І. звертався до суду апеляційної інстанції в інтересах ОСОБА_1 з апеляційною скаргою на постанову Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 р. в межах встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку оскарження судового рішення (а.с. 26-31), яка постановою Запорізького апеляційного суду від 11 червня 2024 р. повернута апелянту (а.с. 50) з причин, що не перешкоджають повторному зверненню до суду апеляційної інстанції.
Враховуючи, що матеріали справи не містять даних, які б спростовували викладені в апеляційній скарзі доводи щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, вважаю за можливе визнати причину пропуску строку поважною та поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 року.
У судовому засіданні апеляційного суду, адвокат Шевченко О.І. підтримав апеляційну та зазначив, що 19 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, проте суд фактично справу не розглядав. В судове засідання ОСОБА_1 не викликав. Так звернув увагу, що справа надійшла на розгляд до суду 28 травня 2024 року, а вже 29 травня 2024 року, судом постановлено рішення. Зазначив, що вранці 19 травня 2024 року ОСОБА_1 зупинили працівники поліції та склади відносно нього протокол за ст. 130 КУпАП, після чого викликали співробітників ІНФОРМАЦІЯ_2, які доставили ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я, де він не зміг зробити забір біологічного матеріалу.
Враховуючи обізнаність ОСОБА_1 про час та дату судового засідання в суді апеляційної інстанції, присутність його захисника - адвоката Шевченка О.І., який зазначив про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності ОСОБА_1 , суддя апеляційного суду вважає за можливе розглянути справу за відсутністю останнього, що не суперечить положенням ч. 6 ст. 294 КУпАП України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Шевченка О.І., перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню у зв`язку з наступним.
Згідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування кожної обставини справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а згідно ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують її відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як слідує з матеріалів даної справи, суддя суду першої інстанції не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які не були зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення № ДНЗ-2/699 від 19 травня 2024 року відносно ОСОБА_1 .
Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДНЗ-2/699 від 19 травня 2024 року вбачається, що 19 травня 2024 року о 04 год. 50 хв., старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на дійсній військовій службі на посаді водія першого відділення першого взводу першої роти військової частини НОМЕР_2 , діючи протиправно, з прямим умислом, маючи наміри на порушення військової дисципліни та вчинення військово-адміністративного правопорушення, в умовах особливого періоду та умовах воєнного стану (особливий період відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" включає в себе воєнний стан), в супереч вимогам статей: 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей: 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби (за усним наказом безпосереднього командування підрозділу за місцем служби здійснював доставку особового складу до медичного закладу розташованого в м. Запоріжжя), керуючи автомобілем "ВАЗ-21140" державний номер НОМЕР_3 по автошляху М-18 сполученням Харків-Сімферополь, де на 263 км. (територія блок посту, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , що відноситься до адміністративної територія колишнього Вільнянського району Запорізької області) знаходився з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, жвава поведінка яка не відповідає наявній обстановці, блідий колір шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, незв`язне мовлення).
19.05.2024 року о 06.45 посадовими особами  ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата  ОСОБА_1  з метою проведення медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було доставлено до КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, де останній, в присутності лікаря ОСОБА_3  відмовився від проходження вказаного медичного огляду, що підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року № 4958, чим вчинив правопорушення передбачене ч. З ст. 172-20 КУпАП.
В той же час, відповідно до фактичних обставин, встановлених судом першої інстанції та викладених в постанові, ОСОБА_1 визнаний винуватим за те що він, будучи військовою службовою особою, проходячи військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , в супереч вимог статей 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та в умовах воєнного стану, перебував на території військової частини в стані алкогольного сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Таким чином, суд першої інстанції вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення і визнав особу винною в тих діях, які співробітником ІНФОРМАЦІЯ_2 не інкримінувались йому в протоколі.
Отже, доводи апелянта про те, що судом не надано належної оцінки викладеним у протоколі обставинам, заслуговують на увагу.
Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.
У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч. 3 ст. 6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.
У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).
Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитися на її користь.
Відповідно до змісту частини сьомої статті 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Отже, суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.
Таким чином висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин викладених у протоколі, не підтверджується фактичними даними, встановленими судом першої інстанції. 
Таким чином, оскаржена постанова є не обґрунтованою, ухваленою із істотними порушеннями вимог ст. 280 КУпАП, що тягне її зміну в мотивувальній частині.
Разом з тим, під час апеляційного розгляду встановлено, що 19 травня 2024 року о 04 год. 50 хв., старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на дійсній військовій службі на посаді водія першого відділення першого взводу першої роти військової частини НОМЕР_2 , діючи протиправно, з прямим умислом, маючи наміри на порушення військової дисципліни та вчинення військово-адміністративного правопорушення, в умовах особливого періоду та умовах воєнного стану (особливий період відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" включає в себе воєнний стан), в супереч вимогам статей: 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей: 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби (за усним наказом безпосереднього командування підрозділу за місцем служби здійснював доставку особового складу до медичного закладу розташованого в м. Запоріжжя), керуючи автомобілем "ВАЗ-21140" державний номер НОМЕР_3 по автошляху М-18 сполученням Харків-Сімферополь, де на 263 км. (територія блок посту, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , що відноситься до адміністративної територія колишнього Вільнянського району Запорізької області) знаходився з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, жвава поведінка яка не відповідає наявній обстановці, блідий колір шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, незв`язне мовлення).
19.05.2024 року о 06.45 посадовими особами  ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата  ОСОБА_1  з метою проведення медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було доставлено до КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, де останній, в присутності лікаря ОСОБА_3  відмовився від проходження вказаного медичного огляду, що підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року № 4958, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
Відповідно до ч. 3 ст. 172-20 КУпАП відповідальність наступає за дії, передбачені частиною першою або другою цієї статті, зокрема ч. 1 - розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені в умовах особливого періоду.
Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" № 3543-XII від 21.10.1993 р., особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
24 лютого 2022 року Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України, введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який в подальшому було продовжено, по теперішній час.
Факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та винуватість ОСОБА_1 у його вчиненні за обставин, які зазначені у протоколі про військове адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП від 19 травня 2024 р. серія/номер ДНЗ-2/699 підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 травня 2024 року № 4958, який засвідчує відмову ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду. Зазначений висновок ОСОБА_1 підписав, заперечень щодо результату висновку не зазначив.
Крім того, в графі протоколу «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності», ОСОБА_1 зазначив: «з порушенням згоден та щиро розкаююсь. Для себе зробив відповідні висновки. Прошу справу розглядати без моєї участі».
За копією військового квітка серії НОМЕР_4 , ОСОБА_1 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_2 .
Отже, сукупність досліджених доказів доводить провину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за обставин викладених у протоколі.
Відповідаючи на доводи апеляційної скарги щодо порушення судом вимог ст. 268 КУпАП, оскільки справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , чим позбавлено останнього права на справедливий суд та на професійну правничу допомогу апеляційна інстанція виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відсутності цієї особи, справа може бути розглянута лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» в п.41 наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 про наявність справи, оскільки останній знав про складання відносно нього протоколу за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП. При цьому, в матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 про розгляд даної справи без його участі.
ОСОБА_1 був зобов`язаний цікавитись відомостями про рух справи про адміністративне правопорушення та прибути до суду для участі в судовому засіданні.
Апеляційним судом права, передбачені ст. 268 КУпАП були поновленні ОСОБА_1 шляхом поновлення його захиснику - адвокату Шевченку О.І. строку на апеляційне оскарження постанови суду, виклику ОСОБА_1 та його захисника до суду апеляційної інстанції.
На твердження сторони захисту, що заяву про розгляд справи без його участі ОСОБА_1 не надавав слід зазначити, що матеріали провадження не містять жодних відомостей щодо оскарження дій старшого офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності ІНФОРМАЦІЯ_2 в гарнізонах ІНФОРМАЦІЯ_2 майора ОСОБА_4 під час складання протоколу, як і не містять результатів такого оскарження. 
Твердження сторони захисту про те, що ОСОБА_1 не надавав відмову від проходження запропонованого огляду спростовується даними висновку лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19 травня 2024 року № 4958, який засвідчує відмову ОСОБА_1 від проходження повного медичного огляду. Зазначений висновок ОСОБА_1 підписав, заперечень щодо результату висновку не зазначив. 
При цьому, ОСОБА_1 чи його адвокат не були позбавлені права оскаржити в установленому законом порядку висновок лікаря щодо результатів медичного його огляду № 4958 від 19 травня 2024 року, однак останні таким правом не скористалися.
Що стосується інших посилань в апеляційній скарзі, то вони носять загальний характер та є суб`єктивними, у зв`язку з чим апеляційний суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент апелянта, викладений у поданій апеляційній скарзі
З огляду на вищенаведені вимоги міжнародної практики, яка є частиною національного законодавства та статті 256 КУпАП внаслідок самостійної зміни судом фабули адміністративного правопорушення, постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 173-20 КУпАП, підлягає зміні.
На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддяя апеляційного суду,
П О С Т А Н О В И В:

Поновити адвокату Шевченку Олександру Ігоровичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 29 травня 2024 року.
Апеляційну скаргу адвоката Шевченка Олександра Ігоровича, подану в інтересах  ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Вважати, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП за те, що він що 19 травня 2024 року о 04 год. 50 хв., старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, перебуваючи на дійсній військовій службі на посаді водія першого відділення першого взводу першої роти військової частини НОМЕР_2 , діючи протиправно, з прямим умислом, маючи наміри на порушення військової дисципліни та вчинення військово-адміністративного правопорушення, в умовах особливого періоду та умовах воєнного стану (особливий період відповідно до ст. 1 Закону України "Про оборону України" включає в себе воєнний стан), в супереч вимогам статей: 11, 13, 120, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей: 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, виконуючи обов`язки військової служби (за усним наказом безпосереднього командування підрозділу за місцем служби здійснював доставку особового складу до медичного закладу розташованого в м. Запоріжжя), керуючи автомобілем "ВАЗ-21140" державний номер НОМЕР_3 по автошляху М-18 сполученням Харків-Сімферополь, де на 263 км. (територія блок посту, розташованого поблизу АДРЕСА_2 , що відноситься до адміністративної територія колишнього Вільнянського району Запорізької області) знаходився з явними ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей які не реагують на світло, жвава поведінка яка не відповідає наявній обстановці, блідий колір шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, незв`язне мовлення).
19.05.2024 року о 06.45 посадовими особами  ІНФОРМАЦІЯ_2 , старшого солдата  ОСОБА_1  з метою проведення медичного огляду щодо виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, було доставлено до КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, де останній, в присутності лікаря ОСОБА_3  відмовився від проходження вказаного медичного огляду, що підтверджується висновком лікаря КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради, щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2024 року № 4958, чим вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
В решті постанову суду залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького 
апеляційного суду                                 В.Я. Рассуждай
Дата документу  Справа № 314/2326/24