ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року 
м. Черкаси   

Справа № 712/11457/19		
Провадження № 22-ц/821/1137/24		
Категорія: на ухвалу 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого  – Василенко Л. І., 
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,
секретаря – Ярошенка Б. М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2024 року у справі за скаргою ОСОБА_1  на бездіяльність Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), боржник ОСОБА_2 ,у складі: головуючого судді Токової С. Є., повний текст ухвали складено 13 травня 2024 року,

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

15 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернулась в суд із даною скаргою.
Скаргу мотивовано тим, що 16.01.2024 під час здійснення виконавчого провадження № 68129406, старший державний виконавець Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорна С. А. склала вимогу № 2648 та надіслала її сторонам вказаного виконавчого провадження на їх електронні адреси. Крім того, вказана вимога була надіслана без накладання кваліфікованого електронного підпису та без застосування засобів кваліфікованого електронного підпису.
Вважає вказану вимогу незаконною, оскільки ЗУ «Про виконавче провадження» чи іншими нормативно-правовими актами, які регулюють відносини з примусового виконання рішення конкретної категорії, у конкретній правовій ситуації, не передбачено складання з конкретною метою виконавцем вимоги конкретного змісту, тому такий документ не повинен складатись, так як він не має жодного правового навантаження.
Фактом створення вимоги № 2648 від 16 січня 2024 року старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. було створено умови для перешкоджання реальному виконанню рішення Соснівського районного суду міста Черкаси від 16 липня 2021 року у справі № 712/11457/19, так як цим рішенням державний виконавець фактично змінив необхідність у застосуванні заходів примусового виконання рішення, що співмірні до обсягу вимог за судовим рішенням, що підтверджується постановою Черкаського апеляційного суду від 06 лютого 2024 року.
З причин прийняття державним виконавцем, на думку скаржника, незаконного рішення у формі вимоги, судове рішення черговий раз не було виконано 20 та 21 січня 2024 року.
За цих обставин були порушені її права як стягувача у виконавчому провадженні, так і малолітньої дитини та було допущеного з боку державного виконавця втручання у їх сімейне життя.
Не погоджуючись із підставами, формою та змістом вимоги № 2648 від 16.01.2024 вона подала скаргу до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.
06 лютого 2024 року начальник Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М., за результатами перевірки виконавчого провадження № 68129406, винесла постанову відповідно до якої скаргу ОСОБА_1 від 25.01.2024 залишено без задоволення. Дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної С. А. в частині скасування та визнання незаконною вимоги державного виконавця від 16.01.2024 при здійсненні виконавчого провадження № 66157837 визнано такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.
Вказану постанову вважає неправомірною, оскільки в ній не вказано коли постанова про відкриття виконавчого провадження була направлена сторонам та коли отримана сторонами виконавчого провадження.
Мотивувальна частина оскаржуваної постанови повністю не відповідає вимогам ЗУ «Про виконавче провадження», так як містить посилання на вимогу державного виконавця, яка, на її думку, не є заходом примусового виконання рішення у розумінні положень ст. 10 та 63 ЗУ «Про виконавче провадження», у зв`язку з чим безпосередній начальник державного виконавця повинен визнати таке рішення незаконним та скасувати його.
Також зазначає, що інформація зазначена керівником органу ДВС є неповною, частково недостовірною, а також містить ознаки абсурдності.
Звертає увагу суду про невірне зазначення у оскаржуваній постанові номеру виконавчого провадження - 66157837, замість вірного 68129406 та невірне зазначення суті її скарги.
Просила суд: у зв’язку з неналежним обґрунтуванням визнати постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесену у виконавчому провадженні № 68129406 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М. неправомірною.
Скасувати постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесену у виконавчому провадженні № 68129406 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М.
Визнати вимогу № 2648 від 16 січня 2024 року, складену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. у виконавчому провадженні № 68129406 такою, що не відповідає положенням ЗУ «Про виконавче провадження».
Скасувати вимогу № 2648 від 16 січня 2024 року, складену державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2024 року скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.
Ухвала мотивована тим, що посилання скаржника на ту обставину, що оскаржувана вимога не є дієвим заходом виконання рішення суду з мотивів, що її винесення не передбачено ЗУ «Про виконавче провадження» та вона не засвідчена державним виконавцем у встановлений законом спосіб без доведення в судовому засіданні факту порушення прав заявниці як стягувача у виконавчому провадженні зазначеним документом, є безпідставними, а винесення такого документа як вимога прямо передбачено ЗУ «Про виконавче провадження».
Судом зазначено, що 13.03.2024 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Київ) Бондаренко А. М. винесено постанову про виправлення помилок у постанові про результати проведення перевірки виконавчого провадження від 06.02.2024, хоча необґрунтованість постанови, на думку скаржника ОСОБА_1 , полягала у невірному зазначенні номера виконавчого провадження, невірній вказівці на предмет оскарження, та невірному зазначенні адреси на яку необхідно направити копію даної постанови, а сам текст постанови повинен викладатись так, як вказує представник скаржника, котрий обіймав у минулому таку посаду.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що звертаючись до суду з даною скаргою, ОСОБА_1 взагалі не вказувала яким саме чином порушені її права, а її пояснення в судовому засіданні зводилися виключно до цитування Інструкції з організації примусового виконання рішень, Положення про автоматизовану систему виконавчого провадження, ЗУ «Про виконавче провадження» та не свідчать про порушення її прав та інтересів як стягувача у виконавчому провадженні.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

В апеляційній скарзі  ОСОБА_1 просить визнати постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесену у виконавчому провадженні № 68129406 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М. неправомірною.
Скасувати постанову про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесену у виконавчому провадженні № 68129406 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М.
Визнати вимогу № 2648 від 16 січня 2024 року, складену старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. у виконавчому провадженні № 68129406 такою, що не відповідає положенням ЗУ «Про виконавче провадження».
Скасувати вимогу № 2648 від 16 січня 2024 року, складену державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд неповно з`ясував обставини справи.
Вказує, що створенням вимоги № 2648, державний виконавець фактично вийшов за межі своїх повноважень та зупинив примусове виконання рішення на треті вихідні січня 2024 року, що унеможливило вжиття ефективних співмірних примусових заходів.
Вважає, що на стадії примусового виконання державний виконавець не має повноважень вимагати від сторін надати письмові пояснення щодо повного чи часткового виконання рішення боржником. 
Зазначає, що суд першої інстанції в силу свого обмеженого суб`єктивного та упередженого бачення, не зміг дійти до висновку, що вимога № 2648 фактично перешкоджала примусовому виконанню судового рішення, що призвело до порушення прав стягувача на справедливий суд та повагу до сімейного і приватного життя.

17 червня 2024 року від Першого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ м. Київ надійшов відзив на апеляційну скаргу ОСОБА_1 в якому Відділ просив суд залишити апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.05.2024 без змін.
Вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції, тому оскаржувана ухвала є законною та обґрунтованою.
Наголошує, що скаржник не навела жодного конкретного наслідку, який би був безпосередньо і причинно-наслідково пов`язаний зі складанням оскаржуваної вимоги державного виконавця. 
Також зазначає, що оскаржувані позиції у постанові начальника Першого відділу ДВС у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) «Про результати проведення перевірки виконавчого провадження» від 06.02.2024 були відсутні на момент розгляду справи судом першої інстанції, а отже і відсутній предмет спору як такий.

Фактичні обставини справи

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 у справі № 712/11457/19 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини було задоволено позовні вимоги позивача ОСОБА_1 , зобов’язано  ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб, встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 ».
Відповідно до рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року, матері ОСОБА_1 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі; святкові дні та день народження дитини з 13-00 до 18-00; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
Зазначене рішення перебуває на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ).
16 січня 2024 року державним виконавцем Чорною С. А. складено вимогу № 2648, відповідно до якої зобов`язано боржника ОСОБА_2 виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 у справі № 712/11457/19, а саме усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 » на треті вихідні місяця (20.01.2024 з 9-00 год. по 19-00 год. 21.01.2024) без присутності батька та з урахуванням обставин які можуть виникнути. Зобов`язано сторони виконавчого провадження № 68129406 надати письмові пояснення щодо виконання рішення яке мало відбутися 20.01.2024 з 9-00 год. по 19-00 год. 21.01.2024 на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 24.01.24 включно. Зазначено, що відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вимога виконавця щодо виконання рішень є обов`язковою на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність передбачену законом.
16.01.2024 державним виконавцем прийнято вимогу № 2826 про надання інформації для залучення спеціаліста в галузі дитячої психології.
Відповідно до пояснення боржника ОСОБА_2 за 20.01.2024, подані 24.01.2024, він відчинив двері ОСОБА_1 та покликав сина. Влад підійшов і сказав, що нікуди не поїде.
Постановою начальника Першоговідділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесену у виконавчому провадженні № 68129406, скаргу ОСОБА_1 № 1 від 25.01.2024 залишено без задоволення. Дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної С. А. в частині скасування та визнання незаконною вимоги державного виконавця від 16.01.2024, при здійсненні виконавчого провадження № 66157837 визнано такими, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Мотивувальна частина
Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України).
Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Згідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника Першоговідділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Анісімова О. О., перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Статтею 129-1 Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Частиною 1 ст. 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - за її межами.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України.
Виконання судового рішення відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 26 червня 2013 року № 5-рп/2013 у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень (ст. 3 ЗУ «Про виконавче провадження»).
Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.
Під час виконання судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.
Згідно з ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.
Відповідно до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.
Згідно зі ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи. У випадку, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову у задоволенні скарги.
Звертаючись із даною скаргою, ОСОБА_1 посилалась на незаконність вимоги № 2648 від 16 січня 2024 року, складеної старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. у виконавчому провадженні № 68129406 та не погоджувалась, як із самою вимогою, так із результатами перевірки виконавчого провадження. 
З матеріалів справи вбачається, що на виконанні у Першому відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження з виконання рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 у справі № 712/11457/19 про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини.
Зокрема, вказаним рішенням було зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб, встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 ».
Відповідно до рішення Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року, матері ОСОБА_1 встановлено спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 : перші та треті вихідні місяця з 09-00 суботи до 19-00 неділі; святкові дні та день народження дитини з 13-00 до 18-00; без присутності батька дитини та з урахуванням обставин, які можуть виникнути.
16 січня 2024 року державним виконавцем Чорною С. А. складено вимогу № 2648, відповідно до якої зобов`язано боржника ОСОБА_2 виконати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.07.2021 у справі № 712/11457/19, а саме усунути перешкоди ОСОБА_1 у вихованні дитини та спілкуванні з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у спосіб встановлений рішенням Служби у справах дітей Черкаської міської ради № 573 від 07 вересня 2018 року «Про визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері ОСОБА_1 з малолітнім ОСОБА_3 » на треті вихідні місяця (20.01.2024 з 9-00 год. по 19-00 год. 21.01.2024) без присутності батька та з урахуванням обставин які можуть виникнути. Зобов`язано сторони виконавчого провадження № 68129406 надати письмові пояснення щодо виконання рішення яке мало відбутися 20.01.2024 з 9-00 год. по 19-00 год. 21.01.2024 на адресу Першого відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції до 24.01.24 включно. 
На вказану вимогу боржником ОСОБА_2 надані пояснення щодо відсутності бажання сина ОСОБА_4 поїхати з мамою, яка прийшла 20 січня 2024 року за місцем його проживання з дитиною ( АДРЕСА_1 ), після чого він закрив двері. В подальшому зобов`язується виконувати рішення суду та не чинити перешкоди в спілкуванні ОСОБА_1 з дитиною.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та прниймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, розпоряджень, внесення подання, складанням актів та протоколів, надання доручень та розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Тобто, винесення такого документа як вимога прямо передбачено ЗУ «Про виконавче провадження», що вірно встановлено судом першої інстанції.
Відповідно до ч. 4 ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження» вимога виконавця щодо виконання рішень є обов`язковою на всій території України. Не виконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність передбачену законом.
Частиною ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи, що спростовує доводи апеляційної скарги що на стадії примусового виконання державний виконавець не має вимагати від сторін надання письмових пояснень.
Виконання рішень про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регламентується спеціальними правилами ст. 64-1 ЗУ «Про виконавче провадження».
За частиною першою та другою цієї статті виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем.
Відповідно до п. 8 розд. ІХ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2832/5) та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 02 квітня 2012 року за № 489/20802, державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником рішення про встановлення побачення з дитиною у час та місці побачення стягувача з дитиною, визначені рішенням або державним виконавцем.
Колегія суддів враховує, що обраний скаржником спосіб захисту повинен бути ефективним, в тому числі доступним для тих, кого він стосується, спроможним запобігти виникненню або продовженню стверджуваного порушення та не залежати від дій, які виконавець вчиняє на свій розсуд.
Визнання незаконною вимоги державного виконавця Першого відділу ДВС у м. Черкаси ЦМУ МЮ (м. Київ), Чорної С. А. № 2648 від 16 січня 2024 року, адресованої сторонам виконавчого провадження № 68129406 не може відповідати зазначеним критеріям, оскільки не перешкоджає стороні виконавчого провадження реалізувати свої права на виконання судового рішення у спосіб визначений законом.
Слід зазначити, що в своїй скарзі ОСОБА_1 не обґрунтувала чим саме вимога № 2648 фактично перешкоджала примусовому виконанню судового рішення.
На ряду з цим, судом не було враховано, що ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2024 року, у справі № 712/11457/19 скаргу ОСОБА_1 , на бездіяльність державного виконавця та посадової особи органу державної виконавчої служби – задоволено частково.
Визнано бездіяльність державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), що полягає у не здійсненні заходів примусового виконання судового рішення у справі № 712/11457/19 у виконавчому провадженні № 68129406.
Зобов`язано державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) в провадженні якого перебуває виконавче провадження № 68129406 визначити час та (або) місце побачення стягувача з дитиною, враховуючи позицію сторін виконавчого провадження та інтереси дитини, шляхом винесення постанови про визначення часу та (або) місця побачення стягувача з дитиною відповідно до пункту 5 розділу ІХ Інструкції № 512/5.
В іншій частині скарги – відмовлено.
З вказаного судового рішення вбачається, що серед вимог скарги ОСОБА_1 була, зокрема, вимога про визнання незаконною, тобто такою, що не відповідає положенням ст. ст. 13, 63 ЗУ № 1404-VIII «Про виконавче провадження», вимоги (рішення) державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної С. А. від 16 січня 2024 року № 2648, адресованої сторонам виконавчого провадження № 68129406 - боржнику ОСОБА_2 , та стягувачу ОСОБА_5 . 
Судом першої інстанції встановлено, що складання спірної вимоги державного виконавця від 16.01.2024 не свідчить про те, що виконавець діяв поза межами своїх повноважень.
У відповідності до постанови Черкаського апеляційного суду від 05 липня 2024 року, прийнятої за результатами розгляду апеляційної скарги, ухвала Соснівського районного суду м. Черкаси від 24 квітня 2024 року в частині визнання вимоги № 2648 від 16 січня 2024 року такою, що не відповідає ЗУ «Про виконавче провадження» не переглядалась, оскільки учасниками справи в приведеній частині не оскаржувалось.
З викладеного вбачається, що питання невідповідності вимоги державного виконавця № 2648 від 16 січня 2024 року вимогам закону вже було предметом розгляду та Соснівським районним судом м. Черкаси було встановлено її законність і в апеляційному порядку питання законності спірної вимоги державного виконавця не оскаржувалось.
Враховуючи відсутність підстав для визнання оскаржуваної вимоги не законною, відсутні підстави для її скасування. 
Щодо вимоги ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови про результати перевірки виконавчого провадження від 06.02.2024, апеляційний суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії або бездіяльність державного виконавця також можуть бути оскаржені стягувачем та іншими учасниками виконавчого провадження (крім боржника) до начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Рішення, дії та бездіяльність начальника відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, можуть бути оскаржені до керівника органу державної виконавчої служби вищого рівня.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, при здійсненні контролю за рішеннями, діями державного виконавця під час виконання рішень має право у разі, якщо вони суперечать вимогам закону, своєю постановою скасувати постанову або інший процесуальний документ (або їх частину), винесені у виконавчому провадженні державним виконавцем, зобов`язати державного виконавця провести виконавчі дії в порядку, встановленому цим Законом.
Начальник відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або виконавець з власної ініціативи чи за заявою сторони виконавчого провадження може виправити допущені у процесуальних документах, винесених у виконавчому провадженні, граматичні чи арифметичні помилки, про що виноситься відповідна постанова.
Стаття 74 ЗУ «Про виконавче провадження», крім іншого, спрямована на надання можливості виконавцю виправити помилки, що викладені у процесуальних документах в рамках виконавчого провадження, які б при цьому не змінювали б змісту документу.
Такий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16 жовтня 2020 року у справі № 814/758/17.
Порядок проведення перевірок законності виконавчого провадження врегульовано розділом XII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5.
Відповідно до п. 1 розділу XII Інструкції № 512/5, перевірити законність виконавчого провадження мають право, зокрема: начальник відділу державної виконавчої служби - виконавче провадження, що перебуває (перебувало) на виконанні у цьому відділі.
Постановою начальника Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М. про результати перевірки виконавчого провадження від 06 лютого 2024 року, винесеною у виконавчому провадженні № 68129406, скаргу ОСОБА_1 № 1 від 25.01.2024 залишено без задоволення. Дії старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Чорної С. А. в частині скасування та визнання незаконною вимоги державного виконавця від 16.01.2024, при здійсненні виконавчого провадження № 66157837 визнано такими, що відповідає вимогам чинного законодавства.
В постанові, зокрема зазначено, що вимога державного виконавця від 16.01.2024 складена відповідно до вимог чинного законодавства та має юридичну силу, надіслана сторонам у відповідності до ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження».
13.03.2024 начальником Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бондаренко А. М. винесено постанову про виправлення помилок у постанові про результати проведення перевірки виконавчого провадження від 06.02.2024.
З оскаржуваної постанови вбачається, що начальник відділу державної виконавчої служби здійснював контроль за реалізацією повноважень посадових осіб, проводив перевірку законності виконавчого провадження № 68129406 та дійшов обґрунтованих висновків про відсутність порушень закону в частині, що стосується вимоги держаного виконавця від 16.01.2024.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.
Згідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм процесуального та матеріального права.
Виходячи із вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов правильних в цілому висновків про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_1 , разом із тим, відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України, враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення, а ухвала суду першої інстанції – до зміни, а саме викладення її мотивації, в частині, що стосується визнання вимоги № 2648 від 16 січня 2024 року, складеної старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. у виконавчому провадженні № 68129406 такою, що не відповідає положенням ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції цієї постанови.
В решті ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2024 року необхідно залишити без змін.
Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в  :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – задовольнити частково.
Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2024 року – змінити, виклаши її мотивацію, в частині, що стосується визнання вимоги № 2648 від 16 січня 2024 року, складеної старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) Чорною С. А. у виконавчому провадженні № 68129406 такою, що не відповідає положенням ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції цієї постанови.
В решті  ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 травня 2024 року – залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Повний текст постанови складено 16 липня 2024 року.

Головуючий         Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

О. М. Новіков