справа № 369/2665/24                                        головуючий у суді І інстанції Янченко А.В.
провадження № 22-ц/824/13252/2024              суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
02 вересня 2024 року                                                                                      м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2024 року у справі за позовом акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -                                           
                                                В С Т А Н О В И В:
 
          У лютому 2024 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 759,58 грн. в т.ч.: 25 019,44 грн. - заборгованість за кредитом; 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5 740,14 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 - нарахована комісія.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав заяву № б/н про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», відповідно до якої відповідач отримав кредит на картковий рахунок у вигляді встановленого кредитного ліміту. Оскільки відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав та має заборгованість, позивач був змушений звернутися з відповідним позовом до суду. 
Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2024 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1   на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 25 019,14 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення в частині вирішення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 5 740,14 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що вирішуючи спір у даній справі та відмовляючи позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині вимог. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а останній його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. 30 листопада 2021 року відповідачем було підписано заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, де зазначено основні умови кредитування та визначено процентну ставку у розмірі 42,0% річних для карт Універсальна та 40,8% річних для Універсальна Gold. Відповідно до наданої суду довідки відповідачем 30 листопада 2021 було отримано карту Універсальна Gold  строком дії до 12/2025 із встановленим кредитним лімітом. Таким чином, позивач вважає, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки, тощо) узгоджено у заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 30 листопада 2021 року, розрахунок відсотків з дати погодження здійснено відповідно до погоджених умов кредитування.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 25 019,44 грн. сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Судом встановлено, що 30 листопада 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ «КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.
У анкеті-заяві від 30 листопада 2021 року зазначено, що відповідач погоджується з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді.
До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна Gold» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.
Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_1 станом на 29 січня 2024 року становить 30 759,58 грн. в т.ч.: 25 019,44 грн. - заборгованість за кредитом; 00,00 грн. - заборгованість за поточним тілом кредиту; 00,00 грн. - заборгованість за нарахованими відсотками; 5 740,14 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. - заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 - нарахована комісія.
Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача відсотків, нарахованих банком за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів і з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг банку, а також, те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком розмірах і порядку нарахування.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 30 листопада 2021 рокуОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня він  підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг. У заяві визначено розмір процентної ставки 42,0% для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.
У розділі 3 наведеної заяви «Угода про використання простого електронного підпису» сторони визнали простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТП-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнали правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійснення будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю, як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
30 листопада 2021 року ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту.
На підставі укладеного кредитного договору б/н ОСОБА_1 видано платіжну картку № НОМЕР_1 , тип картки «Універсальна Gold», дата відкриття 30 листопада 2021 року зі строком дії до грудня 2025 року.
Випискою по рахунку карти № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , за період з 30 листопада 2021 року по 01 грудня 2023 року підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами та часткового погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 30 листопада 2021  року заборгованість ОСОБА_1 станом на 29 січня 2024 року складає 30 759,58 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 25 019,44 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 5 740,14 грн. 
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 сформульований висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується на римській правовій максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.
Банк, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема заборгованість за нарахованими відсотками.
Матеріалами справи підтверджено, що 30 листопада 2021  року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг.
30 листопада 2021  року ОСОБА_1 підписав заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка містить умови щодо розміру процентної ставки 42% річних для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold, порядку повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.
У п. 3 вказаної заяви сторони погодили, що при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Отже, відповідач погодив можливість ідентифікувати себе за допомогою, в тому числі, ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що, підписавши заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 погодився з визначеними у ній умовами кредитування, в тому числі і щодо розміру відсотків за кредитом.
З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 30 листопада 2021 року по 01 грудня 2023 року вбачається, що відповідач користування кредитними коштами, однак належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконував.
Як свідчить розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 30 листопада 2021 року, борг останнього станом на 29 січня 2024 року складає 30 759,58 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 25 019,44 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 5 740,14 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунок відсотків здійснено позивачем відповідно до погоджених умов кредитування, із розрахунку 3,4% на місяць (40,8% річних).
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в укладеному правочині погоджених сторонами умов щодо нарахування та сплати процентів за кредитом, у зв`язку з чим апеляційна скарга позивача  є обґрунтованою, а рішення суду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України у цій частині  підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, про задоволення позову.
При подачі апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» сплачено 3 633,60 грн. судового збору.
Оскільки   апеляційна скарга АТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, з ОСОБА_1 на користь позивача слід стягнути 3 633,60 грн. судового збору.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -  
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  задовольнити.
Рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17 травня 2024 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками   скасувати.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за простроченими відсотками   задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження - вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код 14360570, 5 740 (п`ять тисяч сімсот сорок) гривень 14 копійок заборгованості за простроченими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 30 листопада 2021 року та судовий збір у розмірі 3 633 (три тисячі шістсот тридцять три) гривні 60 копійок.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                           Фінагеєв В.О.
                                                                                            
          Кашперська Т.Ц.
 
Яворський М.А.