ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 серпня 2024 року 
м. Київ

cправа №  908/2995/19 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Ємця  А.  А. - головуючого, Бенедисюка  І.  М., Жайворонок Т. Є.,
розглянувши у порядку письмового провадження касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом"
на ухвалу Господарського суду Запорізької   області від 27.02.2024 (суддя Азізбекян  Т.  А.) та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2024 (колегія суддів: Іванов  О.  Г. - головуючий, Верхогляд  Т.  А., Парусніков  Ю.  Б.) у справі
за позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"
до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради
про стягнення суми,
боржник: Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради,
заінтересована особа: Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом",
орган виконання: Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро),
ВСТАНОВИВ:
1.          Короткий зміст і підстави позовних вимог
1.1 Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу  Запорізька атомна електрична станція у 2019 році звернулося до суду з позовом до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради про стягнення основного боргу у розмірі 123875,48 грн, пені у розмірі 10248,57 грн, 3 % річних - 2980,21 грн та інфляційних витрат у розмірі 5124,93 грн за договором про скидання очищених стоків ООС "ПКВ" ЕМР до підвідного каналу ВП ЗАЕС та відшкодування витрат за скидання очищених стоків № 75/44-16.
2.          Короткий зміст рішень судів попередніх інстанцій
2.1          Господарський суд Запорізької області рішенням від 10.12.2019 позов задовольнив повністю.
2.2          Суд першої інстанції в ухвалі від 06.09.2021 задовольнив заяву Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція"  і замінив сторону виконавчого провадження (боржника) Комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради у цій справі на Комунальне підприємство "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради (далі - КП "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради).
2.3          В ухвалі від 20.12.2021 Господарський суд Запорізької області задовольнив заяву відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) про затвердження мирової угоди від 29.10.2021 в процесі виконання рішення у справі, що розглядається, між Державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" та КП "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради і затвердив оригінал такої мирової угоди.
2.4          Господарський суд Запорізької області ухвалою від 27.02.2024, залишеною без змін постановою Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2024, задовольнив частково заяву Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та замінив сторону мирової угоди (стягувача), затвердженої ухвалою від 20.12.2021 у цій справі, його правонаступником, а саме: Державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" замінив на правонаступника - Акціонерне товариство  "Національна атомна енергогенеруюча компанія  "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" (далі - АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС"), а у видачі дубліката ухвали Господарського суду Запорізької області від 20.12.2021 у справі відмовив.
2.5          Оскаржувані ухвала суду першої інстанції від 27.02.2024 та постанова суду апеляційної інстанції від 28.05.2024 у частині відмови у видачі дубліката виконавчого документа мотивовані тим, що позивач не надав доказів відсутності виконавчого документа у стягувача та на виконанні в органу виконавчої служби.
2.6          Суди попередніх інстанцій виходили з того, що дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу такого документа відповідно до пункту 19 Перехідних положень Господарського процесуального кодексу України, а основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є, зокрема, втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо).
2.7          Апеляційний господарський суд у постанові зазначає, що позивач не надав доказів повернення йому виконавчого документа, тоді як для підтвердження відповідної інформації мав змогу звернутись до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), розташованому у місті Запоріжжі та в якому перебували на виконанні наказ і ухвала суду у цій справі, тобто на підконтрольній Україні території. 
3.          Короткий зміст касаційної скарги та позиція учасників справи
3.1          АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС" у касаційній скарзі (у новій редакції) просить скасувати ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2024 у частині відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката ухвали про затвердження мирової угоди від 20.12.2021 та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про видачу дубліката ухвали про затвердження мирової угоди. 
3.2          Касаційна скарга подана з підстав касаційного оскарження, передбачених в абзаці 2 частини 2 статті 287 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України).
3.3          Позивач вважає, що суди першої та апеляційної інстанцій, відмовляючи у видачі дубліката виконавчого документа позивачу, неправильно застосували норми матеріального і процесуального права, а саме статтю 193 ГПК України, відповідно до якої ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, та статтю 26 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до якої виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
3.4          Скаржник посилається на те, що висновок судів першої та апеляційної інстанцій в оскаржуваних ухвалі і постанові щодо відсутності правових підстав для видачі дубліката виконавчого документа стягувачу з огляду на його наявність у Відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) суперечить висновкам Верховного суду, викладеним у постановах від 19.05.2015 у справі № 913/518/13-г, від 05.08.2021 у справі № 911/1070/20.
3.5          Учасники справи не скористалося своїм процесуальним правом на подання відзиву на касаційну скаргу, що відповідно до частини 3 статті 295 ГПК України не перешкоджає перегляду судових рішень.
4.          Мотивувальна частина
4.1          Суди попередніх інстанцій встановили, що Господарський суд Запорізької області у рішенні від 10.12.2019 у цій справі задовольнив позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" і стягнув з Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради на користь позивача 123875,48 грн основного боргу, 10248,57 грн пені, 2980,21 грн 3 % річних, 5124,93 грн інфляції, 2133,44 грн судового збору. 
4.2          Суд першої інстанції на виконання цього рішення видав наказ від 11.02.2020, який надіслав стягувачу.
4.3          Старший державний виконавець Енергодарського міського відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) постановою від 03.03.2020 відкрив виконавче провадження № НОМЕР_1 з виконання наказу у цій справі, яке постановою від 25.03.2020 приєднав до зведеного виконавчого провадження № НОМЕР_2. 
4.4          Господарський суд Запорізької області ухвалою від 06.09.2021 замінив сторону виконавчого провадження (боржника) на КП "Тепловодоканал" Енергодарської міської ради.
4.5          В ухвалі суду від 20.12.2021 суд першої інстанції за заявою Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) затвердив мирову угоду від 29.10.2021, укладену сторонами виконавчого провадження № НОМЕР_1 в процесі примусового виконання рішення у цій справі. 
4.6          Відповідно до вказаної ухвали від 20.12.2021 її примірник (як оригінал виконавчого документа) направлений господарським судом першої інстанції на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).
4.7          До Господарського суду Запорізької області 03.02.2022 від Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшла постанова про закінчення виконавчого провадження від 01.02.2022 № НОМЕР_1 на підставі затвердження судом мирової угоди, укладеної сторонами у процесі виконання рішення, разом з оригіналом наказу від 11.02.2020 у цій справі. 
4.8          АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС" звернулося 20.02.2024 до суду першої інстанції із заявою про заміну стягувача у справі № 908/2995/19 - Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" на його правонаступника - АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС", та видачу дубліката ухвали суду від 20.12.2021 у цій справі про затвердження мирової угоди.
4.9          Вимоги заяви позивач обґрунтував тим, що: процесуальні документи у  справі № 908/2995/19 перебували на промисловому майданчику Відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія  "Енергоатом", яку (станцію) окуповано в ніч з 03 на 04 березня 2022 року, вивезення документації на підконтрольну Україні територію заборонено, отже, у АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС" відсутня ухвала Господарського суду Запорізької області від 29.11.2021 про затвердження мирової угоди; відповідач не виконав у добровільному порядку умов цієї мирової угоди, а тому є необхідність пред`явлення її до виконання у примусовому порядку; в частині заміни стягувача - утворено згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2023 № 1420 Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом", тобто перетворено позивача (стягувача) у цій справі з переданням новій юридичній особі всіх прав і обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
4.10          АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС" вважає, що з огляду на відсутність у нього виконавчого документа, яким є ухвала про затвердження мирової угоди у цій справі, є підстави для видачі її дубліката.
4.11          Для підтвердження невиконання відповідачем свого обов`язку позивач надав виписку про стан розрахунків з боржником, а на підтвердження втрати виконавчого документа надав довідку про втрату ухвали від 20.12.2021 у цій справі, виготовлену ним же.
4.12          Суд першої інстанції, задовольняючи частково заяву АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС", виходив з положень статті 52 ГПК України, статті 512 Цивільного кодексу України та констатував, що Акціонерне товариство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" та є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом".
4.13          Відмовляючи у видачі дубліката ухвали від 20.12.2021, Господарський суд Запорізької області зауважив, що таку ухвалу надіслано на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) і відповідно до інформації з автоматизованої системи "Діловодства спеціалізованого суду" станом на 27.02.2024 оригінал ухвали від 20.12.2021 у справі № 908/2995/19 до суду не повертався.
4.14          Водночас суд апеляційної інстанції встановив, що позивач не пропустив строку на подання заяви про видачу дубліката ухвали як виконавчого документа, однак погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для видачі позивачу дубліката такої ухвали з огляду на те, що позивач не надав доказів відсутності у нього та в органу державної виконавчої служби виконавчого документа.
4.15          Згідно з положеннями частини 1 статті 300 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. 
4.16          Суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази (частина 2 статті 300 ГПК України).
4.17          Обґрунтовуючи підстави оскарження, АТ "НАЕК "Енергоатом" в особі Філії "ВП "ЗАЕС" посилається на неправильне застосування судами статті 193 ГПК України, статті 26 Закону України "Про виконавче провадження", всупереч висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах від 19.05.2015 у справі № 913/518/13-г, від 05.08.2021 у справі № 911/1070/20. Також скаржник вважає, що стосовно застосування наведених у скарзі окремих норм права у подібних правовідносинах відсутній висновок Верховного Суду.
4.18          Керуючись вимогами статей 14, 300 ГПК України, Верховний Суд перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права в межах доводів і вимог касаційної скарги та виходить з такого.
4.19          Судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (статті 326 ГПК України).
4.20          Відповідно до частин 1, 3 статті 327 ГПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі наказу, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. Наказ, судовий наказ, а у випадках, встановлених цим Кодексом, - ухвала суду є виконавчими документами. Наказ, судовий наказ, ухвала суду мають відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом.
4.21          Порядок вирішення питання щодо видачі дубліката виконавчого документа до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів визначено підпунктом 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України, відповідно до якого у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.
4.22          Дублікат виконавчого документа - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Від оригіналу зазначений документ відрізняється лише спеціальною позначкою "Дублікат". 
4.23          Отже, виконавчий документ як оригінал видається в одному екземплярі, а у випадку його втрати - видається дублікат виконавчого документа.
4.24          За змістом підпункту 19.4 пункту 19 розділу ХІ "Перехідні положення" ГПК України основними критеріями для задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого документа є: втрата виконавчого документа (загублення, викрадення, знищення, істотне пошкодження, вилучення у виконавця або стягувача, що унеможливлює його виконання, тощо) та звернення до суду із заявою до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.
4.25          Верховний Суд зазначає, що норми ГПК України не надають суду право відмовити у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу з мотивів її необґрунтованості та не зобов`язує стягувача наводити причини втрати наказу. За умови встановлення факту невиконання судового рішення видача дубліката наказу не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат наказу має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити дату його видачі. Натомість відсутність наказу у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
4.26          Ухвала суду про затвердження мирової угоди в процесі виконання рішення відповідно до статті 330 ГПК України є виконавчим документом і у разі невиконання мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
4.27          Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішення суду починається, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
4.28          Як зазначено в ухвалі від 29.11.2021, оригінал виконавчого документа направлений господарським судом на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), тоді як учасникам провадження (позивачу і відповідачу, відповідно, стягувачу і боржнику) направлені копії цього виконавчого документа.
4.29          Суди попередніх інстанцій встановили, що позивач до заяви про видачу дубліката ухвали не надав доказів повернення йому органом виконання рішень виконавчого документа.
4.30          З огляду на встановлені судами обставини Верховний Суд погоджується з висновками суду першої та апеляційної інстанцій про відсутність підстав для видачі дубліката ухвали суду від 20.12.2021. 
4.31          За результатами касаційного перегляду Суд не встановив неправильного застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права чи порушення норм процесуального права під час ухвалення оскаржуваних судових рішень.
4.32          Верховний Суд зазначає, що викладені у касаційній скарзі доводи позивача про наявність передбачених абзацом 2 частини 2 статті 287 ГПК України підстав для подання касаційної скарги стосуються переважно заперечення обставин, встановлених судами попередніх інстанцій, та зводяться до їх переоцінки, що разом з тим не може бути предметом розгляду в касаційному порядку в силу приписів частини 2 статті 300 ГПК України.
4.33          Звідси наведена скаржником підстава касаційного оскарження, передбачена абзацом 2 частини 2 статті 287 ГПК України, не підтвердилася під час касаційного провадження.
4.34          Верховний Суд звертає увагу на те, що касаційне провадження у справах залежить виключно від доводів та вимог касаційної скарги, наведених скаржником та які стали підставою для відкриття касаційного провадження. 
4.35          Заявник касаційної скарги посилається на неврахування судами першої та апеляційної інстанції висловлених у постановах Верховного Суду від 19.05.2015 у справі 913/518/13-г, від 05.08.2021 у справі №  911/1070/20 правових позицій.  
4.36          Аналіз змісту зазначених постанов Верховного Суду, на які посилається скаржник, та судових рішень у справі, що розглядається, свідчить про те, що до предмета доказування у зазначених справах не входило встановлення обставин наявності  /  відсутності підстав для видачі дубліката ухвали як виконавчого документа,  а також що оскаржувані судові рішення не суперечать висновкам, викладеним в означених скаржником постановах касаційної інстанції. 
4.37          Відповідно до положень статті 309 ГПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 300 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань. 
4.38          З урахуванням меж перегляду справи в касаційній інстанції колегія суддів вважає, що доводи, викладені у касаційній скарзі, не підтвердилися, не спростовують висновків судів попередніх інстанцій, а тому касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а судові рішення - без змін.
4.39          Згідно з приписами статті 129 ГПК України судовий збір, сплачений у зв`язку з переглядом справи в суді касаційної інстанції, покладається на скаржника.
Керуючись статтями  300, 301, 308, 309, 314, 315, 317 ГПК України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Філії "Відокремлений підрозділ "Запорізька атомна електрична станція" Акціонерного товариства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" залишити без задоволення, а ухвалу Господарського суду Запорізької області від 27.02.2024 та постанову Центрального апеляційного господарського суду від 28.05.2023 у справі № 908/2995/19 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                                          А.  Ємець

Судді                                                                                                    І. Бенедисюк

                                                                                                    Т.  Жайворонок