Справа № 991/6327/24
Провадження №11-сс/991/550/24
Слідчий суддя: ОСОБА_1 
Головуючий: ОСОБА_2 

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД
АПЕЛЯЦІЙНА ПАЛАТА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2024 року                                                                 м. Київ

Колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду у складі:
Головуючого                                 ОСОБА_2 ,
суддів                                         ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , 
секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт - ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.07.2024 про арешт майна у кримінальному провадженні № 52023000000000480 від 18.09.2023,

ВСТАНОВИЛА:
1. Зміст оскаржуваного судового рішення 
і встановлені судом першої інстанції обставини
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.07.2024 задоволено клопотання прокурора та накладено арешт на майно, вилучене 18.07.2024 в ході проведення обшуку за місцем проживання   ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , а саме на мобільний телефон Samsung SM-G975F/DS, шляхом тимчасової заборони користування, розпорядження та відчуження.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування за фактом імовірного вчинення посадовими особами ПАТ «Укрнафта» розтрати грошових коштів в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, за можливого пособництва посадових осіб ТОВ «Інтерпайп Україна», внаслідок укладання між ПАТ «Укрнафта» та ТОВ «Інтерпайп Україна» договору купівлі-продажу № 23/1490-МТР від 02.08.2023 на поставку товару у виді труб обсадних, за очевидно завищеними цінами та подальшої оплати цього товару. За версію слідства ймовірна сума збитку від закупівлі труб за завищеною вартістю становить щонайменше 18 млн грн.
18.07.2024 у ході проведення обшуку за місцем проживання директора (керівника) ТОВ «Інтерпайп Україна» ОСОБА_6 , за адресою: АДРЕСА_1 , виявлено та вилучено мобільний телефон Samsung SM-G975F/DS, захищений системою логічного захисту, пароль доступу до якої він відмовився повідомити детективам. 
З метою подолання системи логічного захисту вилученого телефону, цього ж дня у кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу.
Слідчий суддя прийшла до переконання, що вилучений за місцем проживання ОСОБА_6 мобільний телефон відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, та у органу досудового розслідування існує можливість використання відомостей, які у ньому містяться, як доказ фактів чи обставин, що встановлюються у цьому кримінальному провадженні, а вилучене майно було зазначено в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку. Відтак з метою проведення експертного дослідження існують правові підстави для накладення арешту на нього.

2. Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
Посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків слідчого судді фактичним обставинам кримінального провадження та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, представник третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт   ОСОБА_6  - адвокат   ОСОБА_7  в апеляційній скарзі із доповненнями до неї прохає ухвалу слідчого судді скасувати; постановити нову, якою відмовити у задоволенні клопотання прокурора про арешт майна.
Зазначає, що слідчим суддею протиправно відмовлено у задоволенні її клопотання про дослідження мобільного телефону Samsung SM-G975F/DS, як невід`ємного додатка до протоколу обшуку, що забезпечило б об`єктивність прийнятого нею рішення. 
Також слідчий суддя відмовила у задоволенні клопотання про витребування та дослідження оригінального запису аудіо-відеозапису обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 як невід`ємного додатку до протоколу обшуку на предмет відповідності його ознакам речового доказу, що мало б суттєве значення для вирішення питання про арешт, оскільки детективом ОСОБА_8 під час обшуку було допущено порушення права на захист з огляду на питання поставлені ним ОСОБА_6 під час слідчої дії. 
Захисник вважає, що досягнення дієвості кримінального провадження можливе і без арешту мобільного телефона, а ОСОБА_9 готовий надати відповідні пояснення щодо наявної інформації на телефоні.
Оскільки слідчим суддею під час розгляду клопотання не було досліджено жодного доказу та процесуального документу, які були додатком до клопотання, захисник прохає під час апеляційного розгляду дослідити їх.

3. Позиції учасників судового провадження
Апеляційний розгляд неодноразово відкладався, зокрема за клопотаннями адвоката ОСОБА_7 (т. 2 а.п. 169, 204).
У судове засідання 30.09.2024 адвокат ОСОБА_7 , належним чином повідомлена про дату, час і місце апеляційного розгляду, не прибула, про поважні причини свого неприбуття суду не повідомила (т. 2 а.п. 206).
Власник майна ОСОБА_6 повідомлявся про дату, час і місце апеляційного розгляду, у судове засідання не прибув, про поважні причини свого неприбуття суду не повідомив (т. 2 а.п. 181-182, 202-203).
Прокурор САП у судове засідання не прибув, направив на адресу суду письмові заперечення проти апеляційної скарги адвоката ОСОБА_7 , в яких прохав у задоволенні апеляційної скарги відмовити, апеляційний розгляд здійснювати за його відсутності (т.2 а.п. 210 - 213). 
З підстав, передбачених ч. 4 ст. 405 КПК, апеляційний розгляд здійснено зі відсутності належним чином повідомлених учасників кримінального провадження.

4. Мотиви суду
Заслухавши доповідь головуючого, перевіривши матеріали апеляційного провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Із матеріалів провадження вбачається, що детективами Національного антикорупційного бюро України здійснюється досудове розслідування за фактом імовірного вчинення посадовими особами ПАТ «Укрнафта» за можливого пособництва посадових осіб ТОВ «Інтерпайп України» розтрати грошових коштів в особливо великих розмірах, шляхом зловживання своїм службовим становищем, внаслідок укладання між ПАТ «Укрнафта» та ТОВ «Інтерпайп Україна» договору купівлі-продажу №23/1490-МТР від 02.08.2023 на поставку товару у виді труб обсадних, за очевидно завищеними цінами, чим спричинено збитки 15 070 828,26 грн без ПДВ або 18 084 993,91 грн з ПДВ.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.06.2024 наданий дозвіл на проведення обшуку за місцем проживання директора (керівника) ТОВ «Інтерпайп Україна» ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , з метою відшукання та виявлення, в тому числі, засобів мобільного та інтернет зв`язку, які містять відомості, що можуть мати доказове значення у цьому кримінальному провадженні (т. 2 а.п. 76-83). 
18.07.2024 у ході проведення цього обшуку у ОСОБА_6 останній добровільно видав детективам мобільний телефон Samsung SM-G975F/DS, захищений системою логічного захисту. Посилаючись на рекомендації адвоката, ОСОБА_6 відмовився повідомити детективам пароль доступу до телефона, в зв`язку із чим його було вилучено (т. 2 а.п. 84-90). 
Постановою детектива НАБУ від 18.07.2024 у цьому кримінальному провадженні призначено судову комп`ютерно-технічну експертизу, предметом дослідження якої є подолання системи логічного захисту телефона Samsung SM-G975F/DS (т. 2 а.п. 97-98).

Оцінюючи довід апеляційної скарги стосовно невідповідності вилученого майна ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, колегія суддів виходить із наступного.
У розумінні положень ст. 131, ч. 1 ст. 170 КПК України, одним із заходів забезпечення кримінального провадження є арешт майна, який застосовується з метою дієвості цього провадження і є тимчасовим, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавленням за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Згідно ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України арешт майна, зокрема, допускається з метою забезпечення збереження речових доказів і накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям речових доказів, зазначеним у статті 98 цього Кодексу. 
Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в частині першій цієї статті (ст. 98 КПК України).
Колегія суддів звертає увагу, що передумовою для проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_6 було те, що, за версією органу досудового розслідування, директор дирекції з сервісів ПАТ «Укрнафта» ОСОБА_10 , за можливого пособництва посадових осіб ТОВ «Інтерпайп Україна» (директора ОСОБА_6 ), уклали договір купівлі-продажу № 23/1490-МРТ від 02.08.2023 на поставку товару у виді труб обсадних за очевидно завищеними цінами (щонайменше 18 млн. грн). А тому органом досудового розслідування перевіряється причетність ОСОБА_6 до скоєння вказаного кримінального правопорушення. 
Як вбачається із фактичних обставин провадження, ОСОБА_6 під час проведення обшуку відмовився повідомити детективам пароль від належного йому мобільного телефону, дозвіл на відшукання якого був наданий слідчим суддею, що і обумовило його вилучення детективом. 
Відтак на момент вилучення мобільного телефона ОСОБА_6 , захищеного паролем, орган досудового розслідування мав достатні підстави припускати, що на ньому з достатньою ймовірністю містяться відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час розслідування кримінального провадження. Зокрема, містити електронні документи, які мають відношення до тих обставин, які з`ясовуються у межах кримінального провадження, зберігати листування між учасниками тих правовідносин, які мають значення для слідства, або ж, навпаки, спростувати факт та подію кримінального правопорушення. 
З огляду на те, що ОСОБА_6 фактично унеможливив здійснення детективами Національного антикорупційного бюро огляду вмісту мобільного телефону під час обшуку, у детектива були наявні підстави вважати, що вилучений мобільний телефон може містити інформацію та документи, що стосуються предмета розслідування, та відповідають критеріям речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України. 
В той же час, оскільки наявність виявленої системи логічного захисту доступу до інформації унеможливлювало дослідження вмісту пам`яті телефона без застосування спеціальних технічних знань, навичок та обладнання, для подолання системи логічного захисту доступу, а також копіювання наявної на ньому інформації, постановою детектива від 18.07.2024 у кримінальному провадженні № 52023000000000480 від 18.09.2023 призначено судову комп`ютерно -технічну експертизу, для проведення якої експерту був наданий мобільний телефон Samsung SM-G975F/DS, вилучений у ОСОБА_6 (т. 2 а.п. 96-98).
З огляду на наведене, колегія суддів погоджується із висновком слідчого судді, що на даному етапі досудового розслідування вилучений мобільний телефон може відповідати ознакам речового доказу, визначеним ст. 98 КПК України, оскільки може містити інформацію чи інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження. 
Посилання адвоката на допущене порушення права ОСОБА_6 на захист під час проведення обшуку, яке, за твердженням апелянта, полягало у тому, що під час слідчої дії детективом ОСОБА_6 ставились питання, відхиляються колегією суддів як безпідставні, оскільки апеляційна скарга в цій частині не конкретизована, так як апелянтом не наведено, які саме питання ставились детективом та яким чином такі дії детектива призвели до порушення права на захист. Крім того, під час проведення обшуку право на захист ОСОБА_6 було забезпечено шляхом участі у слідчій дії адвокатів - ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , залучених безпосередньо ОСОБА_6 (т. 2 а.п. 84-95).
Твердження адвоката про відсутність підстав для арешту майна через готовність ОСОБА_6 надати органу досудового розслідування відповідні пояснення щодо наявної на телефоні інформації, відхиляються колегією суддів, оскільки ОСОБА_6 під час проведення обшуку міг надати детективу НАБУ можливість оглянути вміст мобільного телефону та надати відповідні пояснення, однак обрав інший спосіб захисту, який, відповідно до ч.2 ст.168 КПК, призвів до вилучення терміналу мобільного зв`язку.
Крім того, твердження апелянта про готовність  ОСОБА_6  постфактум надати органу досудового розслідування відповідні пояснення щодо наявної на телефоні інформації не спростовують висновків слідчого судді про відповідність мобільного телефона, захищеного паролем, ознакам речового доказу, та доцільність призначення у даному кримінальному провадженні судової комп`ютерно-технічної експертизи з метою подолання наявного паролю та ймовірного виявлення на телефоні ОСОБА_9 тієї інформації, яка може мати значення на підтвердження версії слідства або її спростування.
Посилання в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_9 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК, відхиляються колегією суддів, оскільки відповідно до положень ч.3 ст.170 КПК, у разі наявності такої правової підстави для арешту майна, як збереження речових доказів, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи. Тобто, в даному випадку, відношення ОСОБА_6 до ймовірного кримінального правопорушення не впливає на можливість арешту вилученого під час обшуку у нього майна, з підстав, визначених п.1) ч.2 ст.170 КПК, та не потребує наявності у особи статусу підозрюваного.
Інших доводів, які б свідчили про існування підстав для скасування ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.07.2024, в апеляційній скарзі адвокатом ОСОБА_7 не наведено. 

5. Висновки суду
Згідно із ч.ч. 1,2 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.
В силу вимог п. 1 ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право залишити ухвалу без змін.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що слідчим суддею Вищого антикорупційного суду повно та всебічно встановлено наявність підстав для арешту мобільного телефону марки Samsung SM-G975F/ DS , що був вилучений під час обшуку у ОСОБА_6 за місцем його проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Керуючись статтями 376, 404, 405, 407, 418, 532 КПК України, колегія суддів -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника третьої особи щодо майна якої вирішується питання про арешт- ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 26.07.2024 - без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:                                                                         ОСОБА_2 

Судді:                                                                                 ОСОБА_3 

                                                                                        ОСОБА_4