ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року	Львів	Справа № 260/10476/23 пров. № А/857/5715/24	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді                                            Запотічного І.І.,
суддів                                                                  Глушка І.В., Шавеля Р.М.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року ( суддя Рейті С.І., м. Ужгород) у справі № 260/10476/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними дій і зобов`язання вчинити певні дії,-

                                                         ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі – ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі –ГУ ПФУ в Закарпатській області), в якому просить: відмову ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 визнати протиправною та незаконною; зобов`язати ГУ ПФУ в Закарпатській області здійснити з 01.01.2016 року перерахунок пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII ( далі – Закон № 2262-XII) у порядку та розмірах, визначених постановою Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21.02.2018 року № 103 ( далі – Постанова №103) виходячи з сум грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що йому було призначено пенсію по вислузі років за Законом № 2262-XII. Як зазначає позивач, на виконання Постанови № 103, відповідач у 2018 році провів перерахунок пенсії позивача з 01.01.2016 року, застосувавши максимальний розмір пенсії від грошового забезпечення 56%, який визначений ч. 2 ст. 13 Закону № 2262, що підтверджується листом ГУПФ України в Закарпатській області № 287/Н-99-01 від 05.05.2019 року.
Наприкінці листопада 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, визначених відповідно до Закону № 2262-XII, починаючи з 01.01.2018 року із врахуванням рішення Верховного Суду від 04.02.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18. Відповіддю 287/П-99-01 від 08.05.2019 року ГУ ПФУ в Закарпатській області відмовило позивачу у перерахунку пенсії за відсутністю підстав, мотивуючи це тим, що відповідно до ч. 4 ст. 63 Закону № 2262 усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, висновки Великої Палати Верховного Суду враховуються судом при ухваленні рішення у типовій справі, однак інших рішень про умови і порядок проведення перерахунків пенсій у відповідності до ст. 63 Закону № 2262-XII Урядом не приймалося. Позивач вважає, що у відповідача були відсутні підстави для відмови у перерахунку пенсії відповідно до Закону № 2262-XII, а отже, відмова відповідача провести перерахунок пенсії, тобто відновити порушене право, яке існувало до його порушення, викладене у листі відповідача 287/Н-99-01 від 05.05.2019 року є незаконною.
Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове судове рішення яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачем було надано докази того, що перерахунок пенсії позивачу, як особі начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції), який має право на перерахунок пенсії, не було проведено, та що має право на пенсію на умовах цього Закону, у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських. Позивач надав суду рішення відповідача про відмову в перерахунку раніше призначеної пенсії, яка була отримана на відповідну заяву пенсіонера, однак судом першої інстанції не були враховані. Також судом першої інстанції не було враховано право позивача на перерахунок пенсії, а тому таке є беззаперечним, а передумовою для його проведення є оформлення уповноваженим органом довідки про розмір грошового забезпечення. За таких обставин суд першої інстанції не врахував позовні вимоги позивача у перерахунку пенсії позивача, а тому відмовив у задоволенні позовних вимог безпідставно, та таке судове рішення підлягає скасуванню.
Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави. 
Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не було надано відповідних доказів (ні на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначалось про необхідність подання доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав щодо зменшення пенсійним органом відсоткового значення розміру пенсії з 56% від відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку пенсії з 01.01.2016 року, ні в подальшому, в ході розгляду адміністративної справи), а відповідачем спростовано твердження про будь-яку зміну відсоткового розміру призначеної позивачу пенсії.
Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону № 2262-ХІІ.
Згідно наявного в матеріалах справи протоколу від 06.06.2008 ОСОБА_1 було призначено пенсію з 01.04.2008 по вислузі років, вислуга станом на момент звільнення згідно подання про призначення від 04.06.2008 № 104/5266 склала 22 роки 04 місяці 26 днів, що дало йому право на отримання основного розміру пенсії з 56% грошового забезпечення з наступних складових: посадовий оклад -750,00 грн, оклад за військове звання – 125,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 30% - 262,50 грн, середньомісячна сума додаткових видів грошового забезпечення за 24 місяці, в тому числі, надбавка за особливо важливі завдання 50% - 1080,63 грн, премія 30%; всього – 2218,13 грн.
Основний розмір пенсії: 56% грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі: -1242,15 грн. Надбавки до пенсії: непрацездатна дитина до 18 років ст. 16 п. «а» син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 – 240,50 грн, непрацездатна дитина до 18 років ст. 16 п. "а" дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – 240,50 грн. Підсумок пенсії (з надбавками) -1723,15 грн.
В подальшому, у зв`язку із змінами в грошовому забезпеченні поліцейських, передбаченими постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної Поліції» від 11.11.2015 № 988, та враховуючи положення частини другої статті 51 Закону № 2262-ХІІ, у колишніх працівників міліції виникло право на перерахунок пенсії з 01.01.2016.
Так, у квітні 2018 року на адресу ГУ ПФУ в Закарпатській області надійшла від ліквідаційної комісії довідка від УМВС України в Закарпатській області № 70300686 від 20.03.2018. Головним управлінням, на підставі отриманої довідки, було здійснено перерахунок пенсії, розмір пенсії після проведеного перерахунку склав 4307,41 грн, в тому числі, посадовий оклад – 2600,00 грн, оклад за військове звання – 2000,00 грн, процентна надбавка за вислугу років 35% - 1610,00 грн, премія 8,42% - 522,88 грн, всього - 6732,88 грн, в т.ч. сума грошового забезпечення для обчислення пенсії – 6732,88 грн. Основний розмір пенсії: 56% грошового забезпечення (вислуга років 22) у розмірі: 3770,41 грн. Надбавки до пенсії: непрацездатна дитина до 18 років ст. 16 п "А" дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 – 537,00 грн.
Як зазначено відповідачем, станом на момент звернення позивача з позовом до суду розмір пенсії складає 3740,41 грн (надбавка в розмірі 537,00 грн позивач вже не отримує у зв`язку із зменшенням кількості утриманців).
Як зазначає позивач, наприкінці листопада 2019 року він звернувся до відповідача із заявою, в якій просив провести перерахунок пенсії, визначених відповідно до Закону № 2262-ХІІ, починаючи з 01.01.2018 із врахуванням рішення Верховного Суду від 04.02.2019 у зразковій справі № 240/5401/18.
При цьому, в матеріалах справи відсутня копія даного звернення позивача (такого не надано позивачем і на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху від 04.12.2023, натомість, надано суду уточнений адміністративний позов), разом з цим, зі змісту відповіді відповідача, останнім розглянуто звернення ОСОБА_1 від 04.04.2019, що і враховується судом при вирішенні даного спору.
Листом ГУ ПФУ в Закарпатській області від 08.05.2019 287/П-99-01 позивача повідомлено, що на виконання Постанови № 103, Головним управлінням було здійснено перерахунок пенсії позивача з грошового забезпечення за відповідною посадою, визначеного у довідці від 20.03.2018 № 0703000686, наданої ліквідаційною комісією УМВС України в Закарпатській області. Перерахунок пенсії здійснений з 01.01.2016 у розмірі 56 процентів відповідних сум грошового забезпечення.
Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, що згідно наявного в матеріалах справи протоколу від 06.06.2008 ОСОБА_1 було призначено пенсію з 01.04.2008 по вислузі років, вислуга станом на момент звільнення згідно подання про призначення від 04.06.2008 № 104/5266 склала 22 роки 04 місяці 26 днів, що дало йому право на отримання основного розміру пенсії з 56% грошового забезпечення.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон № 2262-ХІІ.
Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та частини четвертої статті 63 Закону № 2262-XII.
Частиною третьою статті 43 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Згідно частин першої, другої, четвертої статті 63 Закону № 2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим зі служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Проаналізувавши матеріали справи суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що суд першої інстанції вірно зазначив, що позивачем не було надано відповідних доказів (ні на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначалось про необхідність подання доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав щодо зменшення пенсійним органом відсоткового значення розміру пенсії з 56% від відповідних сум грошового забезпечення при проведенні її перерахунку пенсії з 01.01.2016, ні в подальшому, в ході розгляду адміністративної справи), а відповідачем спростовано твердження про будь-яку зміну відсоткового розміру призначеної позивачу пенсії.
Посилання позивача на рішення від 04.02.2019 року у зразковій справі № Пз/9901/58/18 (240/5401/18), що  Верховний Суд дійшов висновку, що при перерахунку пенсії з 01.01.2016 року відповідно до ст. 63 Закону № 2262-ХІІ на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм частини другої ст.13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалось при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним (http://www.reyestr.court.gov.ua/Review/79615886), суд апеляційної інстанції не враховує оскільки при перерахунку пенсії позивача ГУ ПФУ в Закарпатській області застосовувало відсоток грошового забезпечення який був призначений позивачу при призначенні пенсії а саме 56%.
Згідност.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.
Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

                                                          ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі №260/10476/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя	 	І. І. Запотічний 	
судді	 	І. В. Глушко 	
 	 	Р. М. Шавель