справа № 759/14898/23                                      головуючий у суді І інстанції Сенько М.Ф.
провадження № 22-ц/824/6977/2024                суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
09 липня 2024 року                                                                                        м. Київ
Київський апеляційний суд
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості, -                                           
                                                     В С Т А Н О В И В:
 
          У серпні 2023 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом та просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 15 червня 2022 року у розмірі 40 084,92 грн. станом на 28 травня 2023 року.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг №б/н від 10 вересня 2021 року та взяв на себе зобов`язання виконувати умови договору, після чого за допомогою ОТП було підписано заяву б/н від 15 червня 2022 року. Однак, відповідач не повернув своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 28 травня 2023 року відповідач має заборгованість в загальному розмірі 40 084,92 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом - 32 215,80 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом - 7 869,12 грн. Оскільки відповідач продовжує ухилятись від виконання своїх зобов`язань за укладеним договором та відмовляється у добровільному порядку погасити наявну у нього заборгованість, позивач був змушений звернутись до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача вказану заборгованість та понесені судові витрати по справі.
Заочним рішенням Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року позов АТ КБ «Приватбанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 10 вересня 2021 року в розмірі 32 215,80 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
В апеляційній скарзі АТ КБ «Приватбанк», посилаючись на неповноту з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду встановленим обставинам, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати заочне рішення в частині вирішення судом першої інстанції позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками у розмірі 7 869,12 грн. та ухвалити у цій частині нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що вирішуючи спір у даній справі та відмовляючи позивачу у задоволенні вимог про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками, суд першої інстанції зробив помилковий висновок про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині вимог. Встановивши, що банк надав відповідачу кредит, а останній його не повернув, суд першої інстанції не мав жодних підстав відмовляти у стягненні відсотків по кредиту. Адже, 15 червня 2022 року за допомогою ОТП паролю відповідачем було підписано ще одну заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг, де зазначено основні умови кредитування та визначено процентну ставку у розмірі 42,0 % річних для карт Універсальна та 40,8 % річних для Універсальна Gold. Відповідно до наданої суду довідки відповідачем 15 червня 2022 року було отримано карту Універсальна  строком дії до 05/2026 із встановленим кредитним лімітом. Таким чином, позивач вважає, що всі істотні умови кредитування (розмір відсотків та неустойки, тощо) узгоджено у заяві про приєднання до умов та правил надання послуг від 15 червня 2022 року, розрахунок відсотків з дати погодження здійснено відповідно до погоджених умов кредитування.
У строк, встановлений судом, відзив на апеляційну скаргу не находив.  
Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали про відкриття провадження, направлена відповідачу на його адресу, повернулась до суду з відміткою працівника Укрпошти про її повернення «адресат відмовився» (а.с.75), отже, в силу вимог пункту третього частини восьмої статті 128 ЦПК України відповідач є належним чином повідомленим.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Заочне рішення суду в частині вирішення позовних вимог про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за тілом кредиту в розмірі 32 215,80 грн. сторонами не оскаржується та, відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, в апеляційному порядку не переглядається.
Судом встановлено, що між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено анкету-заяву №б/н від 10 вересня 2021 року, згідно якої останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
Згідно з наданим банком розрахунком заборгованості за договором №б/н від 10 вересня 2021 року заборгованість відповідача за вказаним договором станом на 28 травня 2023 року становить 40 084,92 грн. і складається із: заборгованості за тілом кредиту - 32 215,80 грн., 7 869,12 грн. - заборгованість за простроченими відсотками.
Відмовляючи АТ КБ «Приватбанк» у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача відсотків, нарахованих банком за користування кредитними коштами, суд першої інстанції виходив із того, що матеріали справи не містять доказів, що саме ці Витяги з Тарифів і з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг банку, а також, те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів) та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком розмірах і порядку нарахування.
Апеляційний суд не погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, 10 вересня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг. Цього ж дня відповідач підписав анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг.
Зі змісту цієї анкети-заяви вбачається, що ОСОБА_1 підписанням цього документа на підставі ст. 634 ЦК України приєднався до Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», що розміщені в мережі інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цього документа, згоден з тим, що ця анкета-заява разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складають договір про надання банківських послуг.
Наведена анкета-заява містить розділ «Угода про використання простого електронного підпису». Зі змісту розділу вбачається, що Банк та клієнт узгодили при наданні банком будь-яких послуг, в тому числі, але не виключно, послуг з переказу коштів, укладення між сторонами кредитних договорів та будь-яких інших правочинів використання простого електронного підпису. Сторони визнають простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТР-пароль, OR-код, підпис нотаріусом на планшеті у відділенні банку, кнопки «Підпис», «Підписав», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідних послуг та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнають правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланого банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
15 червня 2022 року ОСОБА_1 підписав ОТП заяву про приєднання до Умов та правил надання послуг. У заяві визначено розмір процентної ставки 42,0% для карт Універсальна та 40,8 % для карт Універсальна Gold, порядок повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84 % для карт Універсальна та 81,6 % для карт Універсальна Gold.
У розділі 3 наведеної заяви «Угода про використання простого електронного підпису» сторони визнали простим електронним підписом такі способи підписів клієнта: ОТП-пароль, QR-код, кнопки «Підпис», «Підписав», «Підтверджую», «Ознайомився» тощо у програмних комплексах, мобільних додатках або на офіційних сайтах банку у мережі інтернет, де клієнту надається технічна можливість ознайомитися з умовами надання відповідної послуги та підписати відповідний договір, дати доручення банку на здійснення операції з переказу коштів тощо, або якщо інтерфейс відповідного ПК банку дає клієнту змогу зробити однозначний висновок про суть операції, доручення на здійснення якої клієнт надає банку шляхом підписання способами, що узгоджені сторонами вище. Сторони визнали правочини у вигляді електронних документів із використанням зазначених простих електронних підписів дійсними та обов`язковими для сторін та такими, що не потребують додаткового підтвердження.
При здійснення будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
15 червня 2022 року ОСОБА_1 підписав ОТП паспорт споживчого кредиту.
З довідки АТ КБ «Приватбанк», наданої до суду першої інстанції, вбачається, що ОСОБА_1 на підставі укладеного кредитного договору б/н видано платіжну картку № НОМЕР_1 , тип картки «Універсальна», дата відкриття 15 червня 2022 року зі строком дії до травня 2026 року (а.с. 13).
Згідно з довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки № НОМЕР_1 , оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), старт карткового рахунку відбувся 15 червня 2022 року зі встановленим кредитним лімітом 32 000,00 грн. У подальшому, 26 грудня 2022 року відбулось зменшення кредитного ліміту до 0.00 грн (а.с. 12).
Випискою по рахунку карти № НОМЕР_1 , виданої на ім`я ОСОБА_1 , за період з 15 червня 2022 року по 01 квітня 2023 року підтверджується факт користування позичальником кредитними коштами та часткового погашення кредитної заборгованості.
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором б/н від 15 червня 2022 року заборгованість ОСОБА_1 станом на 28 травня 2023 року складає 40 084,92 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 32 215,80 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 7 869,12 грн. 
Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до ч. 1 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 390/34/17 сформульований висновок про те, що добросовісність - це певний стандарт поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Доктрина venire contra factum proprium (заборона суперечливої поведінки) базується на римській правовій максимі - non concedit venire contra factum proprium (ніхто не може діяти всупереч своїй попередній поведінці). В основі доктрини venire contra factum proprium знаходиться принцип добросовісності. Поведінкою, яка суперечить добросовісності та чесній діловій практиці, є, зокрема, поведінка, що не відповідає попереднім заявам або поведінці сторони, за умови, що інша сторона, яка діє собі на шкоду, розумно покладається на них.
Відповідно до ст. 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.
Банк, пред`являючи вимоги до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, просив, у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його вартості, зокрема, заборгованість за нарахованими відсотками.
Матеріалами справи підтверджено, що 10 вересня 2021 року між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 підписано анкету-заяву клієнта-фізичної особи про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка разом з Умовами і правилами надання банківських послуг складає договір про надання банківських послуг.
15 червня 2022 року ОСОБА_1 підписав за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, яка містить умови щодо розміру процентної ставки 42% річних для карт Універсальна та 40,8% для карт Універсальна Gold, порядку повернення кредиту, наслідки прострочення виконання та невиконання зобов`язань за договором, розмір процентної ставки, яка застосовується при невиконанні зобов`язання 84% для карт Універсальна та 81,6% для карт Універсальна Gold.
У п. 3 вказаної заяви сторони погодили, що при здійсненні будь-якої операції та правочинів між сторонами за допомогою ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони домовилися вважати, що він однозначно ідентифікує особу клієнта та є логічно пов`язаний із електронними даними про будь-яку операцію або правочин виключно за умови, якщо підтвердження клієнтом здійснення операції або укладення правочину здійснено шляхом введення у відповідне поле інтерфейсу програмного комплексу або сайту Банку цифрової послідовності, яка повністю ідентична надісланому Банком ОТП-паролю на фінансовий номер телефону клієнта.
Отже, відповідач погодив можливість ідентифікувати себе за допомогою, в тому числі, ОТП-паролю як простого електронного підпису сторони.
За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що, підписавши за допомогою ОТП-паролю заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, ОСОБА_1 погодився з визначеними у ній умовами кредитування, в тому числі, і щодо розміру відсотків за кредитом.
З наданої АТ КБ «Приватбанк» виписки по рахунку ОСОБА_1 за період з 15 червня 2022 року по 01 квітня 2023 року вбачається, що відповідач користування кредитними коштами, однак, належним чином зобов`язань щодо їх повернення не виконував.
Як свідчить розрахунок заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 15 червня 2022 року борг останнього станом на 28 травня 2023 року складає 40 084,92 грн., зокрема: заборгованість за тілом кредиту 32 215,80 грн; заборгованість за простроченими відсотками - 7 869,12 грн.
З розрахунку заборгованості вбачається, що розрахунок відсотків здійснено позивачем відповідно до погоджених умов кредитування, із розрахунку 3,5 % на місяць (42 % річних).
Виходячи з наведеного, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність в укладеному правочині погоджених сторонами умов щодо нарахування та сплати процентів за кредитом, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду у цій частині скасуванню з ухваленням нового рішення по суті вимог позивача.
При подачі апеляційної скарги АТ КБ «Приватбанк» сплачено 4 026 грн. судового збору. Оскільки апеляційний суд задовольняє апеляційну скаргу АТ КБ «Приватбанк», з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приватбанк» належить стягнути 4 026 грн. судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції.
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -  
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк»  задовольнити.
Заочне рішення Святошинського районного суду міста Києва від 09 листопада 2023 року в частині позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до  ОСОБА_1  про стягнення заборгованості за простроченими відсотками задовольнити.
Стягнути з  ОСОБА_1  проживаючого по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , на користь Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк», місце знаходження - вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, ідентифікаційний код 14360570  заборгованість за простроченими відсотками за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 15 червня 2022 року у розмірі 7 869 (сім тисяч вісімсот шістдесят дев`ять) гривень, 12 копійок та судовий збір у розмірі 4 026 (чотири тисячі двадцять шість) гривень.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді                                                                                           Фінагеєв В.О.
                                                                                            
          Кашперська Т.Ц.
 
Яворський М.А.