ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5566/24 Справа № 201/4933/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Наумова О.С. Суддя у 2-й інстанції - Гапонов А. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       11 червня 2024 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі:

Головуючого судді-доповідача Гапонова А.В.
суддів Новікової Г.В., Никифоряка Л.П.
за участю секретаря Усик А.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради,
-за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Олександр Вадимович,
-за апеляційною скаргою виконавчого комітету Дніпровської міської ради,
на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року, - 

В С Т А Н О В И В:
ІСТОРІЯ СПРАВИ 
28.04.2023 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради, в якому позивач просив:
Визнати протиправним та скасувати рішення Виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.11.2022 року № 952 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста».
Зобов`язати Виконавчий комітет Дніпровської міської ради здійснити демонтаж, встановлених на виконання рішення № 952 від 01.11.2022 року, бетонних блоків та металевої огорожі, які перешкоджають доступу до домоволодіння та земельної ділянки, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ 
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року позовні вимоги ОСОБА_1 до виконавчого комітету Дніпровської міської ради, Дніпровської міської ради (треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ) про визнання протиправним та скасування рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради задоволено частково.
Визнано незаконним і скасовано рішення виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 02.12.2022 № 1031 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста».
Зобов`язано виконавчий комітет Дніпровської міської ради усунути перешкоди у користуванні ОСОБА_1 земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 0,0400 га з кадастровим номером: 1210100000:03:185:0035 та самочинно збудованим об`єктом будівництва загальною площею 1353,9 кв.м., розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , розташованим на вказаній земельній ділянці, шляхом демонтажу бетонних блоків із захисним бар`єром та хвірткою, демонтажу банеру з текстом «це будівництво є незаконним», встановлених на виконання рішення виконавчого комітету Дніпровської ради № 1031 від 02.12.2022 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста».
У задоволенні позовних вимог до Дніпровської міської ради відмовлено.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
       
       КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
15.04.2024 рокувід  ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Олександр Вадимовичнадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року та ухвалення нового рішення про стягнення про відмову у задоволенні позовних вимог.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що оскаржуємо в суді рішення було прийняте в межах повноваження виконавчого комітету з метою збереження життів громадян від самочинного будівництва.

15.04.2024 рокувід виконавчого комітету Дніпровської міської радинадійшла апеляційна скарга в якій ставиться вимога про скасування рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року та ухвалення нового рішення про стягнення про відмову у задоволенні позовних вимог.
       В обґрунтуванні доводів апеляційної скарги зазначено, що на даній земельній ділянці самочинно побудований будинок, який складається з п`яти поверхів та є небезпечним для оточуючих, оскільки не об лаштоване місце проведення будівельних робіт, як це передбачено Правилами благоустрою міста Дніпра. 
Крім того, з цього приводу були численні звернення громадян та громадських організацію.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходив.

В АПЕЛЯЦІЙНОМУ СУДІ
Представник ОСОБА_2 та ОСОБА_2 адвокат Довженко О.В. доводи апеляційної скарги підтримав, просив задовольнити.
Представник виконавчого комітету Дніпровської міської ради та Дніпровської міської ради Пастернак В.В. доводи апеляційної скарги підтримала, просила скасувати рішення суду першої інстанції та відмовити у задоволенні позову. 
Представник ОСОБА_1 адвокат Якименко Є.П. проти задоволення апеляційних скарг заперечував, посилаючись на захист права власності. 

       ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
       Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

       Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи:
У грудні 2021 до голови Дніпровської міської ради зверталися із заявами ОСОБА_2 та ОСОБА_4 - мешканці сусідніх будинків по АДРЕСА_2 з приводу незаконного будівництва по АДРЕСА_1 , яке здійснює ОСОБА_1 та наявності ряду судових рішень, якими підтверджений факт самочинного незаконного будівництва (а.с. 37 - 39).
Також у жовтні 2022 року до голови Дніпровської міської ради зверталися ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 щодо вжиття заходів стосовно незаконного будівництва по АДРЕСА_1 (а.с. 42 - 43).
У жовтні 2022 року до голови Дніпровської міської ради звертався голова ГО «Платформа Громадський контроль» стосовно незаконного будівництва по АДРЕСА_1 (а.с. 44-45).
Перевірено за даними Єдиного державного реєстру судових рішень, що у лютому 2015 року ОСОБА_5 , ОСОБА_7 зверталися до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: Головне архітектурно-планувальне управління Дніпровської міської ради, Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Дніпропетровській області, про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинного будівництва.
В обґрунтування позовних вимог зазначали, що є власниками житлових будинків і земельних ділянок, які межують із земельною ділянкою відповідача по АДРЕСА_1 , а саме: ОСОБА_5 є власником житлового будинку і земельної ділянки по АДРЕСА_3 , а ОСОБА_7 - по АДРЕСА_4 .
Вказували, що на земельній ділянці відповідача з 2014 року ведеться будівництво житлового будинку, який зведений до четвертого поверху, площа забудови займає весь периметр ділянки і виходить за її межі. Будівництво ведеться без дозвільної документації, з істотними порушеннями будівельних норм і правил, правил протипожежної безпеки, інсоляції та освітлення. Крім того, позаплановою перевіркою Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції встановлено, що відповідач здійснює будівництво без отримання відповідної дозвільної документації, повідомлення про початок виконання будівельних робіт і декларації про початок виконання будівельних робіт скасовані.
Просили зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у користуванні земельними ділянками і будинками, належними кожній відповідно, шляхом знесення самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 07.08.2019, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11.02.2020 та поставною Верховного Суду від 30.06.2020 у справі № 201/2886/15-ц, у задоволенні позову відмовлено.
18.11.2019 Управління ДБК зверталося до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просило зобов`язати ОСОБА_1 виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019, а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 «Планування і забудова територій», привести об`єкт, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідності до вимог чинного законодавства. Невиконання ОСОБА_1 вимог наведеного вище припису стало підставою для звернення Управління ДБК до суду з цим позовом.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.12.2020, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 28.04.2021, позовні вимоги задоволені. Зобов`язано громадянина ОСОБА_1 виконати вимоги припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 03.07.2019 р., а саме: усунути порушення ДБН Б.2.2-12-2018 "Планування і забудова територій", привести об`єкт розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у відповідність до вимог чинного законодавства.
Оскаржуваним у даній справі рішенням виконавчого комітетом Дніпровської міської ради № 02.12.2022 № 1031 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста», керуючись Законами України «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про благоустрій населених пунктів», ураховуючи численні звернення мешканців міста, з метою попередження нещасних випадків та аварійних ситуацій, на підставі листа інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради від 29.10.2022 за вх. № 8/4246:
доручено інспекції з питань благоустрою Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством «Управління контролю за благоустроєм міста» Дніпровської міської ради вжити заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста, відгородивши бетонними блоками із захисним бар`єром та хвірткою ділянку відповідно до графічного матеріалу (додаток), яка межує із самочинним будівництвом за адресою: АДРЕСА_1 , що створює загрозу для життя та здоров`я людей;
Департаменту торгівлі та реклами Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством «Дніпровські активи» Дніпровської міської ради виготовити та розмістити банер з текстом щодо незаконного будівництва за адресою (пункті 1 рішення);
Департаменту громадського порядку та цивільного захисту Дніпровської міської ради спільно з Комунальним підприємством «Муніципальна варта» Дніпровської міської ради організувати на зазначеній території цілодобову охорону шляхом чергування;
визнано таким, що втратило чинність, рішення виконавчого комітету міської ради від 01.11.2022 № 952 «Про вжиття заходів щодо безпечного користування об`єктом благоустрою міста;
контроль за виконанням цього рішення покладено на заступника міського голови з питань діяльності виконавчих органів, директора департаменту благоустрою та інфраструктури Дніпровської міської ради (а.с. 105).
Додатком до рішення є «Графічний матеріал» із позначкою встановлення вказаної конструкції (а.с. 105, зворот).

З наданих позивачем фотографії видно, що перед будівлею упритул складені бетонні блоки, на яких розмішений банер «це будівництво є незаконним», між цими блоками та сусіднім забором є вузька хвіртка із навісним замком (а.с. 13 - 15).
ОСОБА_1 є власником матеріалів, обладнання, використаних в процесі будівництва, яке також розташоване на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Окрім цього, у рішенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 по справі № 160/30539/23, яке набрало законної сили 09.02.2024, за позовною заявою ОСОБА_1 до Соборного ВДВС у місті Дніпрі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа-1: Дніпровська міська рада, третя особа-2: Управління державного архітектурно-будівельного контролю Дніпровської міської ради, про визнання протиправною та скасування постанови, судом установлено таке.
Учасниками справи не заперечувалося невиконання позивачем рішення суду у справі №160/17496/22 (знесення самочинно побудованого об`єкту будівництва), позиція позивача зводилася до неможливості такого виконання з підстав, що не залежать від нього (обмеження доступу до земельної ділянки).
В ході судового розгляду з листа Дніпровської міської ради від 17.11.2023 року, рішень виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 01.11.2022 року, від 02.12.2022 року, та пояснень учасників справи в судовому засіданні встановлено, що бетонні блоки, якими обмежено доступ до спірної земельної ділянки з вулиці Лабораторна, встановлені та існували станом на момент прийняття постанови, що є предметом оскарження.
Водночас, в ході судового розгляду не встановлено будь-якого іншого способу доступу до спірної земельної ділянки, окрім як з вулиці Лабораторна, який обмежений вказаними бетонними блоками, такі докази до суду не надано. Ця обставина створює обґрунтований сумнів у можливості позивача виконати рішення суду у справі №160/17496/22 в період після набрання ним законної сили та відкриття виконавчого провадження і до 13.11.2023 року (дата накладення штрафу).
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Отже, з наведених обставин слідує, що позивач обмежений у доступі до земельної ділянки та до матеріалів, обладнання, які були використані в процесі самочинно побудованого об`єкта будівництва за адресою: АДРЕСА_1 .
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права. Так, відповідно до положень ст. 391 ЦК України, - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. 
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
У даному випадку не можна казати про те, що втручання у право власника було виправданим, встановлено законом та здійснено згідно із законом, оскільки оспорюване рішення прийняте всупереч закону, а його реалізація призвела до протиправного обмеження власника у користуванні земельною ділянкою і майном, яке на ній перебуває.
Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.
Суд першої інстанції дійшов висновку про те, що оспорюване рішення суперечить вимогам закону, порушує цивільне право позивача, то оспорюване рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню.

З такими висновками погоджується й колегія суддів апеляційного суду з огляду на таке. 

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» правовий статус місцевого самоврядування в Україні визначається Конституцією України, цим та іншими законами, які не повинні суперечити положенням цього Закону.
Частиною 1 статті 144 Конституції України визначено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.
Відповідно до ч. 6 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчий комітет сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради в межах своїх повноважень приймає рішення. Рішення виконавчого комітету приймаються на його засіданні більшістю голосів від загального складу виконавчого комітету і підписуються сільським, селищним, міським головою, головою районної у місті ради.
Згідно із ч. 10 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.
Відповідно до п. 2.3. Регламенту виконавчого комітету Дніпровської міської ради, затвердженого рішенням виконавчого комітету Дніпровської міської ради від 27.07.2018 № 743, (оприлюднене на офіційному сайті Дніпровської міської ради) підставою для підготовки проекту рішення виконкому є: Конституція і закони України, постанови Верховної Ради України, укази і розпорядження Президента України, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України; провадження виконавчої і розпорядчої діяльності; потреба у правовому регулюванні діяльності.
Згідно із 2.4. Регламенту текст проекту рішення виконкому складається з констатуючої та розпорядчої частин. Зокрема, у констатуючій частині проекту рішення виконкому повинні обов`язково зазначатися: посилання на законодавчі акти та акти органів виконавчої влади; підстава; мета прийняття документа; у разі необхідності - короткий виклад стану справ, недоліки і причини їх виникнення.
У своєму Рішенні від 14.12.2011 № 19-рп/2011 Конституційний Суд України встановив, що положення частини другої статті 55 Конституції України необхідно розуміти так, що конституційне право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб гарантовано кожному; реалізація цього права забезпечується у відповідному виді судочинства і в порядку, визначеному процесуальним законом.

З матеріалів цивільної справи (т.1 а.с.12), вбачається, що позивач є, відповідно до Держаного акту, власником земельної ділянки в АДРЕСА_1 загальною площею 0,0400 га.
ОСОБА_1 є власником матеріалів, обладнання, використаних в процесі будівництва, яке також розташоване на земельній ділянці по АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, - право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд (ст. 319 ЦК України).

Тож відповідачем виконавчим комітетом Дніпровської міської ради порушено право власності позивача, позбавленого позивача доступу до свого майна на належну йому земельну ділянки, тож суд першої інстанції прийняв єдине законне рішення про задоволення позовних вимог.

Знаходження на земельній ділянці позивача об`єкту самовільного будівництва не позволяє його права на користування цією земельною ділянкою, а діями виконавчого комітету ДМР, позивача було позбавлено цього права.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи апеляційної скарги цих висновків не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди із рішенням суду.

       При таких обставинах апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

       Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).
       ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ
Судом першої інстанції на основі об`єктивної оцінки наданих сторонами доказів повно встановлено фактичні обставини справи та правильно застосовано норми матеріального права.
       Недоліків, які призводять до порушення основних принципів цивільного процесуального судочинства та охоронюваних законом прав та інтересів осіб, які беруть участь у справі, та впливають на суть ухваленого рішення під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції не встановлено.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
       Згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
       Ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

        Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діє адвокат Довженко Олександр Вадимович та апеляційну скаргу виконавчого комітету Дніпровської міської ради залишити без задоволення.
       Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 06 березня 2024 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.
Повне судове рішення виготовлено 11.06.2024 року.

               
       Судді: