УХВАЛА

13 серпня 2024 року
м. Київ

справа №675/427/17
адміністративне провадження №К/990/29579/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:
судді-доповідача - Мартинюк Н.М.,
суддів -Жука А.В., Губської О.А.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №675/427/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про оскарження накладених заходів стягнення, визнання незаконними дій адміністрації по зарахуванню на профілактичний облік, стягнення моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про оскарження накладеного 3 лютого 2017 року заходу стягнення у виді поміщення до карцеру строком на 15 діб, а також накладеного 9 лютого 2017 року стягнення у виді поміщення до одиночної камери строком на три місяці, з урахуванням збільшення позовних вимог щодо стягнення, накладені на нього з 3 лютого 2017 року до 3 червня 2017 року, 9 лютого 2017 року стягнення у виді «суворої догани», а також просив визнати незаконними дії адміністрації державної установи «Замкова виправна колонія (№ 58)» в частині зарахування позивача на профоблік як схильного до нападу на представників адміністрації та захоплення заручників, стягнути матеріальну та моральну шкоду у сумі 100 000 грн.
Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року, в задоволенні адміністративного позову було відмовлено.
Не погоджуючись із таким судовим рішенням апеляційної інстанції, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду.
Постановою Верховного суду від 7 грудня 2024 року, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 лютого 2023 року скасовано, а справу №675/427/17 направлено на новий розгляд до Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 жовтня 2022 року залишено без змін.
Не погоджуючись із постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року, ОСОБА_1 звернувся із касаційною скаргою до Верховного Суду, надіславши її засобами поштового зв`язку 26 липня 2024 року.
У своїй касаційній скарзі скаржник просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду.
Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку, що касаційну скаргу належить залишити без руху з огляду на таке.
Відповідно до частини першої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Із матеріалів касаційної скарги вбачається, що оскаржуване рішення суду апеляційної інстанції ухвалено 22 травня 2024 року, повний текст виготовлено того ж дня, проте касаційну скаргу було подано до поштового відділення лише 26 липня 2024 року.
Водночас, позивач, у поданій касаційній скарзі подає клопотання про поновлення процесуального строку та зазначає, що копію постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року було вручено йому 28 червня 2024 року, про що свідчить запис в журналі ведення кореспонденції відповідної служби УВП 31.  Однак скаржник копію запису з журналу ведення кореспонденції до матеріалів касаційної скарги не надав.
Суд звертає увагу, що поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.
Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації прав щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку в строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин. Тобто, скаржник повинен надати Верховному Суду докази направлення судом апеляційної інстанції оскаржуваної постанови.
За таких обставин, Верховний Суд вважає неповажними наведені скаржником підстави пропуску строку на касаційне оскарження та пропонує надати відповідні докази, які б підтверджували зазначені у клопотанні підстави для його поновлення.
Окрім іншого, Суд звертає увагу, що згідно з пунктом четвертим частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).
Отже, системний аналіз наведених положень КАС України дає підстави для висновку, що при касаційному оскарженні судових рішень, зазначених у частині першій статті 328 КАС України, у касаційній скарзі обґрунтування неправильного застосування судом (судами) норм матеріального права чи порушення норм процесуального права має обов`язково наводитись у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу для касаційного оскарження судового рішення.
Всупереч вказаному, скаржник у касаційній скарзі не зазначив підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав), та не виклав відповідних обґрунтувань.
Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.
Отже, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 330 КАС України, а тому відповідно до частини другої статті 332 КАС України Суд дійшов висновку про залишення її без руху зі встановленням особі, яка її подала, десятиденного строку з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху для усунення зазначених вище недоліків, а саме надання до суду: 1) клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, де вказати інші підстави пропуску строку з наданням відповідних доказів їх поважності; 2) касаційної скарги у новій редакції із зазначенням підстав для касаційного оскарження судових рішень, з чітким посиланням на пункти частини четвертої статті 328 КАС України, що саме є підставою для касаційного оскарження та з наданням обґрунтувань, визначених пунктом 4 частини другої статті 330 КАС України; 3) копії касаційної скарги у відповідності до кількості учасників справи.
На підставі вищенаведеного та керуючись статями 169, 329, 330, 332 КАС України,-
УХВАЛИВ:
Визнати неповажними підстави пропуску строку, зазначені ОСОБА_1 на касаційне оскарження постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №675/427/17.
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22 травня 2024 року у справі №675/427/17 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Замкова виправна колонія (№58)" про оскарження накладених заходів стягнення, визнання незаконними дій адміністрації по зарахуванню на профілактичний облік, стягнення моральної шкоди -   залишити без руху.
Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена. 

..........................

...........................

...........................
Н.М. Мартинюк
А.В. Жук 
О.А. Губська,
Судді Верховного Суду