ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4064/24 Справа № 207/4754/23 	  	Суддя у 1-й інстанції - Погребняк Т. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Пищида  М. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2024 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:
головуючого – Пищиди М.М.
 
суддів – Ткаченко І.Ю., Деркач Н.М.

 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів,-

В С Т А Н О В И Л А:
       У серпні 2023 року позивач звернувся до суду з позовом до  ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
       В обґрунтування позову зазначив, що з відповідачем ОСОБА_3 він перебував у фактичних шлюбних відносинах, від даних відносин мають неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
       З відповідачем ОСОБА_1 позивач перебував у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 
       З позивача стягуються аліменти на підставі виконавчого листа №207/5298/14-ц, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь ОСОБА_3 , на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу); на підставі виконавчого листа №209/425/21, виданого Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь ОСОБА_1 , на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), на підставі виконавчого листа №207/852/21, виданого Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області на користь ОСОБА_6 , на утримання сина ОСОБА_7 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). 
       Таким чином, на даний час позивач має зобов`язання по сплаті аліментів щомісячно, що становить 83,33% його доходу, та відповідно ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв`язку з тим, що розмір відрахувань із заробітної плати позивача перевищував встановлений законодавством розмір, у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. 
       Також, зазначив, що позивач має на утриманні матір ОСОБА_8 , яка в силу похилого віку та хронічних хвороб потребує матеріальної допомоги.
       Враховуючи вищевикладене, позивач, з урахуванням уточнених позовних вимог , просив суд змінити розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 за виконавчим листом, виданим Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 червня 2021 року на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з розміру 1/3 частини заробітку (доходу) на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття. 
       Рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів.
       Змінено розмір аліментів, призначених за рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
       Вирішено стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною віку повноліття, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
       Додатковим рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 на користь ОСОБА_9 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп.
       Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити. 
       В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів.
       Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за потрібне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.
       Судом першої інстанції встановлено, що за виконавчим листом №207/5298/14-ц, виданим Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до його повноліття, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_3 (арк.с. 9).
       За виконавчим листом №209/425/21, виданим Дніпровським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позивача стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до його повноліття, в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, на користь ОСОБА_1 (арк.с. 11); 
       За виконавчим листом №207/852/21, виданим Баглійським районним судом м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області з позивача стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_7 , який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_6 . 
        Обов`язок позивача зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_10 припинився.
       Позивач має на утриманні матір ОСОБА_8 , яка в силу похилого віку та хронічних хвороб потребує матеріальної допомоги, що вбачається з виписки №1805 із медичної карти стаціонарного хворого, виписки №5454/869 із медичної карти стаціонарного хворого, медичної довідки від 07.11.2023 року (арк.с. 59-60). 
       Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції виходив з наявності підстав для задоволення позовних вимог.
       Однак, колегія суддів не може погодитись з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
       Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
       Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
       Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
       Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
       Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
       Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.
       Законом України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII, який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
       Частиною 1 статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
       Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із сторін та в інших випадках, передбачених СК України.
       Звертаючись до суду з позовом про зміну розміру аліментів, позивач посилався на те, що він на даний час має зобов`язання по сплаті аліментів та відповідно ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У зв`язку з тим, що розмір відрахувань із заробітної плати позивача перевищував встановлений законодавством розмір, у позивача виникла заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Також, зазначив, що позивач має на утриманні матір ОСОБА_8 , яка в силу похилого віку та хронічних хвороб потребує матеріальної допомоги.
       Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
       Встановлено, що обов`язок позивача зі сплати аліментів на утримання ОСОБА_4 та ОСОБА_10 припинився.
       У матеріалах справи відсутні належні та достатні докази, які б підтверджували перебування на утриманні позивача його матері.
       Досягнення матір`ю позивача похилого віку та наявність хронічних хвороб у матері не свідчать про її перебування на утриманні позивача. 
       Крім того, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 20 грудня 2021 року у справі № 681/15/12 навіть при погіршенні матеріального стану платника аліментів у випадку, якщо аліменти стягуються у частці від його доходу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки зважаючи на те, що його доходи зменшилися, частина доходу, з якої відраховуються розмір аліментів, що підлягають сплаті на утримання дитини, також зменшиться.        
       Згідно п.2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Згідно п.3,4 ч.1, ч. 2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального або процесуального права.
       За приписами частини 1 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
       Оскільки вимоги апеляційної скарги задоволено повністю, тому з  ОСОБА_2 на користь апелянта підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816, 80 грн.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 — задовольнити.
       Рішення Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 08 січня 2024 року та додаткове Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 квітня 2024 року — скасувати.
       У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів — відмовити. 
       Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1816, 80 грн.
       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

       Судді: