Справа № 991/1388/20
Провадження 1-кп/991/26/20

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 липня 2024 року                                                                 м.Київ 

Вищий антикорупційний суд (ВАКС) колегією суддів у складі
головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 (далі - суд)
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 (в режимі відеоконференції),
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і ОСОБА_9 (в режимі відеоконференції),
представника володільця документів - не прибув,
розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до речей і документів
у кримінальному провадженні №52019000000000898 від 10.10.2019 щодо обвинувачення
ОСОБА_6 (народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селі Болотівка Буринського району Сумської області, громадянин України, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює суддею Зарічного районного суду міста Суми) у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК),
ВСТАНОВИВ:
1. Стислий опис судового провадження.
14.02.2020 до ВАКС зі Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (САП ОГП) надійшов обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні №52019000000000898 від 10.10.2019, для розгляду якого відповідно до частини 3 статті 35 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначена колегія суддів у складі головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_3 і ОСОБА_10 09.06.2023 в зв`язку із призначенням рішенням Вищої ради правосуддя (ВРП) від 01.06.2023 членом Вищої кваліфікаційної комісії суддів України (ВККСУ) ОСОБА_10 та перебуванням такого у довгостроковому відрядженні згідно із наказом від 07.06.2023, на підставі розпорядження керівника апарату ВАКС №100ав здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у результаті якого до складу колегії судді включена ОСОБА_11 , та згодом 19.06.2023 у зв`язку із перебуванням такої у довгостроковій відпустці згідно з наказом від 16.06.2023, на підставі розпорядження керівника апарату ВАКС №132ав здійснено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями, у результаті якого до складу колегії суддів включена ОСОБА_2 
17.02.2020 ухвалою суду призначено підготовче судове засідання на 18.03.2020.
18.03.2020 ухвалою суду призначено судовий розгляд на 26.03.2020 з перервами на 16.04.2020, 07.05.2020, 21.05.2020, 11.06.2020, 18.06.2020, 01.07.2020, 23.07.2020, 15.09.2020, 01.10.2020, 15.10.2020, 20.10.2020, 27.10.2020, 03.11.2020, 10.11.2020, 02.12.2020, 20.01.2021, 26.01.2021, 18.02.2021, 03.03.2021, 18.03.2021, 31.03.2021, 19.05.2021, 28.05.2021, 08.06.2021, 24.06.2021, 27.07.2021, 16.09.2021, 08.10.2021, 28.10.2021, 11.11.2021, 08.12.2021, 16.12.2021, 13.01.2022, 10.02.2022, 10.03.2022, 21.04.2022, 12.05.2022, 26.05.2022, 09.06.2022, 23.06.2022, 28.07.2022, 13.10.2022, 27.10.2022, 01.12.2022, 22.12.2022, 19.01.2023, 09.02.2023, 02.03.2023, 16.03.2023, 06.04.2023, 24.04.2023, 12.05.2023, 15.06.2023, 19.07.2023, 25.07.2023, 12.09.2023, 19.09.2023, 29.09.2023, 01.11.2023, 14.11.2023, 22.11.2023, 29.11.2023, 07.12.2023, 17.01.2024, 24.01.2024, 31.01.2024, 07.02.2024, 21.02.2024, 13.03.2024, 09.04.2024, 10.04.2024, 16.04.2024, 18.04.2024, 23.04.2024, 21.05.2024, 23.05.2024, 29.05.2024, 31.05.2024, 04.06.2024, 05.06.2024, 03.07.2024, 09.07.2024, 10.07.2024, 17.07.2024, 31.07.2024.
2. Короткий виклад клопотання та позицій учасників.
2.1. 29.07.2024 до ВАКС надійшло клопотання прокурора САП ОСОБА_5 про тимчасовий доступ до документів з проханням «надати прокурору четвертого відділу управління процесуального керівництва, підтримання публічного обвинувачення та представництва в суді Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 або за його дорученням детективам Національного антикорупційного бюро України дозвіл на тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю та перебувають у володінні ПрАТ «ВФ Україна» (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15), за період з 01.07.2021 по час виконання ухвали, а саме до номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який обслуговується в мережі оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», зокрема щодо: -        серійних номерів ІМЕІ мобільних терміналів, які використовувались з вказаним номером мобільного зв`язку; - дати, часу, тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань і SMS-повідомлень, їх переадресації, а також номерів співрозмовників за цими з`єднаннями та повідомленнями, місцезнаходжень кожного з абонентів за цими з`єднаннями та повідомленнями (базової станції оператора, азимуту до неї) з урахуванням нульових дзвінків зазначених мобільних терміналів; -дати, часу та тривалості надання послуги всесвітньої системи загального доступу Інтернет, із зазначенням виділених IP-адрес та даних GPRS під час кожного з`єднання абонентів з можливістю ознайомитись з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку», що обґрунтовувалось зокрема таким:
«09.07.2024 стороною захисту до суду подано клопотання про відкладення розгляду справи на підставі того, що ОСОБА_6 перебуває на стаціонарному лікуванні в КНП «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона" Сумської міської ради.
ОСОБА_6 був відсутній у судових засіданнях 09.07.2024, 10.07.2024 та 17.07.2024 з мотивів проходження лікування.
Щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у виді застави, контроль за виконанням якої покладено на прокурора. У зв`язку з цим прокурором витребувана інформація у вказаній лікарні щодо проходження ОСОБА_6 лікування.
Згідно з наданою інформацією ОСОБА_6 був виписаний з лікарні 17.07.2024 о 18 год. 00 хв.
Указане свідчить, що в цей же день о 12 год. 00 хв. ОСОБА_6 мав можливість прийняти участь у судовому засіданні, у тому числі у форматі відеоконференції, а лікування незаконно використане ним як привід не прибути у засідання.
Крім того, протягом всього часу судового розгляду ОСОБА_6 також неодноразово не з`являвся у судові засідання, мотивуючи свою відсутність лікуванням.
Наведені обставини можуть свідчити про ухилення ОСОБА_6 від виконання процесуальних обов`язків.
Установлено, що ОСОБА_6 користується номером мобільного зв`язку НОМЕР_1 (зазначений ним особисто у заяві про провокацію злочину).
З метою перевірки зазначених обставин, виникла необхідність в отриманні тимчасового доступу до речей та документів, якими володіє ПрАТ «ВФ Україна» (код ЄДРПОУ 14333937), а саме до відомостей за період з 01.07.2021 по час виконання ухвали щодо:
- серійних номерів ІМЕІ мобільних терміналів, які використовувались з вказаним номером мобільного зв`язку;
- дати, часу, тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань і SMS- повідомлень, їх переадресації, а також номерів співрозмовників за цими з`єднаннями та повідомленнями, місцезнаходжень кожного з абонентів за цими з`єднаннями та повідомленнями (базової станції оператора, азимуту до неї) з урахуванням нульових дзвінків зазначених мобільних терміналів;
- дати, часу та тривалості надання послуги всесвітньої системи загального доступу Інтернет, із зазначенням виділених IP-адрес та даних GPRS під час кожного з`єднання абонентів.
Ці відомості самі по собі та в сукупності з іншими речами і документами можуть бути використані як докази на підтвердження або спростування порушення ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Вказана інформація перебуває у володінні ПрАТ «ВФ Україна» (юридична адреса: 01601, м. Київ, вул. Лейпцизька, 15) та відповідно до положень п. п. 7-8 ч. 1 ст. 162 КПК України відноситься до охоронюваної законом таємниці, але без отримання доступу до вказаної інформації неможливо встановити вищевказані обставини.
Враховуючи те, що іншим способом отримати зазначені відомості неможливо, потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси володільця документів, за якого їх зміст буде розкритий стороні обвинувачення з метою використання в доказуванні».
До клопотання додавались витяг з ЄРДР щодо кримінального провадження №52019000000000898 та лист Комунального некомерційного підприємства «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» Сумської міської Ради від 19.07.2024 №01-14/11/27 до прокурора САП ОСОБА_5 .
2.2. В судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 підтримав подане клопотання, зазначивши, що з`ясування місцезнаходження обвинуваченого ОСОБА_6 шляхом тимчасового доступу дозволить підтвердити або спростувати перебування ОСОБА_6 в медичному закладі в той час, коли він мав би брати участь в судових засіданнях, також за весь час судового провадження ОСОБА_6 більше 10 разів не прибував в судові засідання в зв`язку з лікуванням в закладах охорони здоров`я, й відтак інформація щодо місцеперебування ОСОБА_6 в період з 01.07.2021 дозволить перевірити дотримання обвинуваченим процесуального обов`язку щодо прибуття за викликом до суду, й виконання обов`язку, покладеного на обвинуваченого ОСОБА_6 , судовим рішенням про застосування запобіжного заходу у виді застави.
Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисники ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судовому засіданні категорично заперечували проти задоволення такого клопотання, посилаючись усно та письмово на те, що інформація про номери співрозмовників абонента з певним номером мобільного зв`язку буде втручанням в гарантії суддівської діяльності ОСОБА_6 , що інформація про місцезнаходження абонента та тривалість розмов із захисниками ОСОБА_6 , з якими такий спілкувався, порушуватиме гарантії адвокатської діяльності, що ОСОБА_6 не порушував процесуальні обов`язки, визначені КПК, і не прибував у судові засіданні виключно з поважних причин.
Представник ПрАТ «ВФ Україна» як володільця речей і документів, до яких сторона обвинувачення просила надати тимчасовий доступ, належним чином викликався до суду, однак в судове засідання не прибув та не повідомив про причини неприбуття, відтак таке не перешкоджало розгляду клопотання на підставі частини 4 статті 163 КПК.
3. Обґрунтування позиції суду.
3.1. Частини 2 і 6 статті 22 КПК розкривають зміст однієї з засад кримінального провадження -змагальності сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, - а саме, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Частиною 1 статті 93 КПК визначено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим кодексом.
Згідно із частиною 2 статті 93 КПК, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим кодексом.
Відповідно до частини 3 статті 93 КПК, сторона захисту, потерпілий, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.
3.2. Відповідно до частин 1, 2 статті 333 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування. Якщо судом під час судового провадження прийнято рішення про надання доступу до речей і документів, суд відкладає судовий розгляд на строк, достатній для здійснення такого заходу забезпечення кримінального провадження та ознайомлення учасників судового провадження з його результатами. Особа, яка під час судового провадження отримала речі і документи внаслідок здійснення тимчасового доступу до них, зобов`язана надати до них доступ у порядку, передбаченому статтею 290 цього кодексу.
Також згідно із частиною 1 статті 131 КПК, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження.
Пунктом 5 частини 2 статті 131 КПК передбачений такий вид заходів забезпечення кримінального провадження як тимчасовий доступ до речей і документів.
Відповідно до статті 159 КПК, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку). Тимчасовий доступ до електронних інформаційних систем, комп`ютерних систем або їх частин, мобільних терміналів систем зв`язку здійснюється шляхом зняття копії інформації, що міститься в таких електронних інформаційних системах, комп`ютерних системах або їх частинах, мобільних терміналах систем зв`язку, без їх вилучення. Тимчасовий доступ до речей і документів здійснюється на підставі ухвали слідчого судді, суду.
Статтею 162 КПК визначено перелік інформації та відомостей, що належать до охоронюваної законом таємниці, яка міститься в речах і документах, а саме: 1) інформація, що знаходиться у володінні засобу масової інформації або журналіста і надана їм за умови нерозголошення авторства або джерела інформації; 2) відомості, які можуть становити лікарську таємницю; 3) відомості, які можуть становити таємницю вчинення нотаріальних дій; 4) конфіденційна інформація, в тому числі така, що містить комерційну таємницю; 5) відомості, які можуть становити банківську таємницю; 6) особисте листування особи та інші записи особистого характеру; 7) інформація, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; 8) персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних; 9) державна таємниця; 10) таємниця фінансового моніторингу; 11) відомості, що становлять професійну таємницю відповідно до Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки».
Частиною 5 статті 163 КПК визначено, що слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Згідно з частиною 6 статті 163 КПК, слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів. Доступ особи до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, здійснюється в порядку, визначеному законом. Доступ до речей і документів, що містять відомості, які становлять державну таємницю, не може надаватися особі, що не має до неї допуску відповідно до вимог закону.
Отже, КПК містить перелік вимог до відомостей, які мають бути зазначені у клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів (частина 2 статті 160 КПК), а також покладає на сторону, яка звертається з таким клопотанням, обов`язок обґрунтувати наявність передбачених законом підстав для надання тимчасового доступу (частини 5, 6 статті 163 КПК) та довести існування причин, через які такий доступ не був здійснений під час досудового розслідування (частина 2 статті 333 КПК).
Крім того, належить зазначити, що відповідно до пункту 20-7 розділу ІХ КПК, під час дії надзвичайного або воєнного стану на території України тимчасовий доступ до речей і документів, визначених у пунктах 2, 5, 7, 8 частини 1 статті 162 цього кодексу (тобто до відомостей, які можуть становити лікарську таємницю, банківську таємницю, інформації, яка знаходиться в операторів та провайдерів телекомунікацій, про зв`язок, абонента, надання телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; персональні дані особи, що знаходяться у її особистому володінні або в базі персональних даних, яка знаходиться у володільця персональних даних) здійснюється на підставі постанови прокурора, погодженої з керівником прокуратури.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», із 05.30 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан, дія якого неодноразово продовжувалась, зокрема наразі на підставі указу Президента України від 06.05.2024 №271/2024 (затверджений Законом України від 08.05.2024 №3684-ІХ) з 05:30 14.05.2024 строком на 90 діб, тобто до 11.08.2024 включно.
3.3. Із додатків до клопотання про тимчасовий доступ вбачається, що прокурор ОСОБА_5 направляв комунальному некомерційному підприємству «Клінічна лікарня Святого Пантелеймона» Сумської міської Ради лист від 17.07.2024 №07/4-19469-19 щодо стану здоров`я ОСОБА_6 , у відповідь на який листом від 19.07.2024 №01-14/11/27 повідомлено таке: «за інформацією лікуючого лікаря надаємо інформацію в порядку черговості поставлених питань у листі. 1. ОСОБА_6 був виписаний з кардіологічного відділення нашого закладу 17.07.2024 о 18 год. 00 хв. 2. Лікувальні рекомендації були надані лікарем пацієнту. Стосовно надання іншої запрошуваної Вами інформації повідомляємо, що право на нсрозголошснпя конфіденційної інформації про людину гарантується Конституцією України. Право на медичну таємницю закріплене в Основах законодавства України про охорону здоров`я, згідно ст. 40 медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя громадянина, не мають права розголошувати ці відомості, крім передбачених законодавчими актами випадків. Порушення лікарської таємниці є зловживанням права на інформацію, то тягне цивільно-правову та кримінальну відповідальність. Запитувана інформація надається за згодою пацієнта. 3. ОСОБА_6 після курсу диспансерного лікування, у випадку не погіршення стану здоров`я, в послідуючому, може приймати участь у судових засіданнях, за умови дотримання рекомендацій лікаря».
3.4. Прокурор у клопотанні просив надати тимчасовий доступ до відомостей, які належать до охоронюваної законом таємниці згідно із пунктом 7 частини 1 статті 162 КПК, із твердженнями про їх подальше використання як доказів можливого порушення обвинуваченим покладеного на нього процесуального обов`язку прибувати до суду на виклик.
Ухвалою слідчого судді ВАКС від 15.11.2019 в справі №991/1482/19 (провадження 1-кс/991/2259/19) в цьому кримінальному провадженні №52019000000000898 від 10.10.2019 застосовано запобіжний захід у виді застави до ОСОБА_6 в розмірі 80 розмірів прожиткових мінімумів, що становило 153 680 грн., та зобов`язано ОСОБА_6 виконувати терміном дії два місяці з моменту внесення застави обов`язки, покладені судом, а саме: - прибувати до детектива, прокурора, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000898 від 10.10.2019 та суду за першою вимогою; - не відлучатися за межі Сумської області без дозволу слідчого, прокурора, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000898 від 10.10.2019 та суду; - повідомляти детектива, прокурора, які здійснюють досудове розслідування у кримінальному провадженні № 52019000000000898 від 10.10.2019 та суд про зміну свого місця проживання та роботи; - утримуватися від спілкування із свідком у кримінальному провадженні ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; - здати на зберігання до відповідних органів державної влади паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 від 16.04.2013, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну. Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора САП, що здійснює процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №52019000000000898.
Із змісту цієї ухвали вбачається, що підставою застосування запобіжного заходу до ОСОБА_6 слідчим суддею визнано обґрунтованість повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення та наявність ризику переховування від органів досудового розслідування та/або суду, що підтверджено достатніми доказами, та разом з тим недоведеністю наявності інших ризиків, що у своїй сукупності вказувало на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді застави. Тобто під час ухвалення зазначеного вище судового рішення слідчим суддею з`ясовано всі обставини, з якими КПК пов`язує можливість застосування до підозрюваного певного запобіжного заходу та покладення певних обов`язків. Згодом строк дії процесуальних обов`язків, які були покладені слідчим суддею на ОСОБА_6 , не продовжувався.
Згідно з частиною 7 статті 42 КПК, з моменту набуття певною особою статусу підозрюваного чи обвинуваченого на неї покладено процесуальні обов`язки, а саме: 1) прибути за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, а в разі неможливості прибути за викликом у призначений строк - заздалегідь повідомити про це зазначених осіб; 2) виконувати обов`язки, покладені на нього рішенням про застосування заходів забезпечення кримінального провадження; 3) підкорятися законним вимогам та розпорядженням слідчого, прокурора, слідчого судді, суду; 4) надавати достовірну інформацію представнику персоналу органу пробації, необхідну для підготовки досудової доповіді.
Частина 5 статті 194 КПК містить припис щодо визначення обов`язку підозрюваного, обвинуваченого (без визначення строку дії такого обов`язку) прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади при застосуванні до нього запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою. Окремо від цього слідчий суддя, суд зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого виконувати один або декілька обов`язків, передбачених пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК на строк не більше двох місяців, який може бути продовжений в порядку частини 7 статті 194 КПК.
Тобто обов`язки, визначені пунктами 1-9 частини 5 статті 194 КПК, не є окремим запобіжним заходом, а застосовуються додатково до обраного підозрюваному, обвинуваченому запобіжного заходу при наявності визначених в частині 5 статті 194 КПК умов, відтак обов`язки підозрюваного, обвинуваченого, визначені частиною 7 статті 42 КПК, та обов`язки, які передбачені частиною 5 статті 194 КПК, не є взаємовиключними чи альтернативними.
Таким чином, запобіжний захід (зокрема застава) забезпечує виконання підозрюваним чи обвинуваченим як процесуальних обов`язків, покладених на нього безпосередньо процесуальним законом - частиною 7 статті 42 КПК, - так й обов`язку прибувати за кожною вимогою до суду, покладеного слідчим суддею чи судом при застосуванні запобіжного заходу згідно з частиною 5 статті 194 КПК.
Статтею 138 КПК визначено вичерпний перелік поважних причин неприбуття особи на виклик: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання;  2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення;  3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини);  4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад;  6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю;  7) несвоєчасне одержання повістки про виклик;  8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.
З вищенаведеного вбачається, що КПК пов`язує поважність причин неприбуття на виклик до суду у разі хвороби винятково із значним ступенем тяжкості такого, який обумовлює постійне перебування хворого у закладі охорони здоров`я через неможливість залишити такий, що вочевидь повинно бути підтверджено належними доказами із наданням таких суду з метою контролю за дотриманням процесуальних обов`язків.
Відтак суд вважає обґрунтованим клопотання прокурора про тимчасовий доступ до речей і документів з огляду на те, що таке відповідає вимогам статті 160 КПК; доведено, що ОСОБА_6 фактично використовував номер НОМЕР_1 з огляду на самостійне зазначення такого в заяві від 23.05.2024 до суду про провокацію; що наявні достатні підстави вважати, що необхідні документи перебувають у володінні оператора мобільного зв`язку як їх належного володільця, та що необхідні відомості не можуть бути отримані іншим способом, ніж отримання дозволу суду (через очевидну неможливість застосування на стадії судового розгляду норм пункту 20-7 розділу ІХ КПК), й існує вірогідність використання відомостей, що містяться в цих документах, які неможливо довести іншими способами, як доказів, оскільки саме під час судового розгляду виникли обґрунтовані сумніви щодо перебування ОСОБА_6 на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я в липні 2024 року, що обумовлює необхідність у перевірці обставин, які мають істотне значення для дієвості цього кримінального провадження.
Суд зазначає, що прокурор немає можливості іншим процесуальним способом ніж тимчасовий доступ отримати відомості щодо певного місця перебування ОСОБА_6 , відтак з огляду на процесуальне значення обставин, які потрібно з`ясувати щодо місця перебування обвинуваченого ОСОБА_6 в період часу, коли судом призначались судові засідання, але обвинувачений в такі не прибував із твердженням захисників про його перебування в закладі охорони здоров`я, потреби судового розгляду виправдовують такий ступінь втручання у права та інтереси особи, зміст яких має бути належним чином відкритий стороні захисту в порядку статті 290 КПК.
Разом з тим суд зазначає, що відповідно до частини 1 статті 34 чинного до 01.01.2022 Закону України «Про телекомунікації» від 18.11.2003 №1280-IV оператори, провайдери телекомунікацій повинні забезпечувати і нести відповідальність за схоронність відомостей щодо споживача, отриманих при укладенні договору, наданих телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо; та згідно з пунктом 7 статті 39 цього ж Закону України «Про телекомунікації», оператори телекомунікацій зобов`язані зберігати записи про надані телекомунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом, та надавати інформацію про надані телекомунікаційні послуги в порядку, встановленому законом.
Пунктами 1, 2 частини 8 статті 105 чинного з 01.01.2022 Закону України «Про електронні комунікації» від 16.12.2020 №1089-ІХ визначено, що з метою забезпечення правильності виставлення рахунків за надані електронні комунікаційні послуги постачальники таких послуг повинні: 1) вести достовірний облік електронних комунікаційних послуг, що надаються ними; 2) зберігати записи про надані електронні комунікаційні послуги протягом строку позовної давності, визначеного законом.
Відповідно до статті 257 Цивільного кодексу України (ЦКУ) загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відтак прокурором не доведена наявність інформації починаючи з 01.07.2021 у володінні володільця документів.
Окрім того, прокурором не доведено наявність підстав для доступу до інформації про серійні номери ІМЕІ мобільних терміналів, які використовувались з певним номером мобільного зв`язку; дати, часу, тривалості вхідних та вихідних телефонних з`єднань і SMS- повідомлень, їх переадресації, а також номерів співрозмовників за цими з`єднаннями та повідомленнями, дати, часу та тривалості надання послуги всесвітньої системи загального доступу Інтернет, із зазначенням виділених IP-адрес та даних GPRS під час кожного з`єднання абонентів, оскільки така інформація буде явно надмірним втручанням в права і свободи особи, яка користувалась певним номером мобільного зв`язку, враховуючи, що для досягнення мети тимчасового доступу цілком буде достатньо інформації про місцезнаходження абонента номеру за з`єднаннями та повідомленнями (базової станції оператора, азимуту до неї) з урахуванням нульових дзвінків в період часу, на який призначались судові засідання (09.07, 10.07, 17.07.2024).
Тому клопотання прокурора належить задовольнити частково, при цьому надавши дозвіл для виконання ухвали строком на 14 календарних днів з дня її постановлення, який є розумно достатнім, із зазначенням наслідків невиконання ухвали, передбачених статтею 166 КПК.
3.5. Суд вважає за необхідне зазначити, що решта доводів учасників судового провадження не мають суттєвого значення для розгляду вищезазначеного клопотання не можуть вплинути на результат їх розгляду. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини як джерела права, суд зобов`язаний обґрунтовувати своє рішення, але це не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, а міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від його характеру (зокрема рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Салов проти України», «Проніна проти України», «Серявін та інші проти України», «Руїс Торіха проти Іспанії»).

Керуючись статтями 159-166, 333, 369-372, 532 КПК, суд
ПОСТАНОВИВ:
1. Задовольнити частково клопотання.
2. Надати прокурору Спеціалізованої антикорупційної прокуратури ОСОБА_5 або за його дорученням детективам Національного антикорупційного бюро України ОСОБА_13 та ОСОБА_14 право на тимчасовий доступ до речей і документів (з можливістю ознайомитись з такими та зробити їх копії), які перебувають у володінні приватного акціонерного товариства (ПрАТ) «ВФ Україна» (юридична адреса: 01601, місто Київ, вулиця Лейпцизька, 15, код 14333937) за період з 09.07.2024 до 17.07.2024 включно щодо номеру мобільного зв`язку НОМЕР_1 , який обслуговується в мережі оператора мобільного зв`язку ПрАТ «ВФ Україна», а саме місцезнаходжень абонента цього номеру за з`єднаннями та повідомленнями (базової станції оператора, азимуту до неї) з урахуванням нульових дзвінків.
Строк дії ухвали становить 14 календарних днів з дня її постановлення.
У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями КПК з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту оголошення.
Повний текст ухвали оголошений 02.08.2024.

Головуючий суддя ОСОБА_1 	Суддя ОСОБА_2 	Суддя ОСОБА_3 	
_________________________	_____________________	________________________