ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2024 року	Львів	Справа № 380/29104/23 пров. № А/857/7740/24	
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Курильця А.Р.. Мікули О.І.,
за участю секретаря судового засідання                    Березюка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року (головуючий суддя Мартинюк В.Я., м. Львів, повний текст 27.02.2024) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказу,-
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі – ГУ НП у Львівській області), в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ начальника ЛРУП №2 ГУ НП у Львівській області №1232 від 28.11.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення стосовно окремих працівників відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУ НП у Львівській області», яким застосовано стягнення у виді догани.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року позовні вимоги задоволено повністю. 
Визнано протиправним та скасовано наказ Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області №1232 від 28.11.2023 року «Про застосування дисциплінарного стягнення стосовно окремих працівників відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області», яким до ОСОБА_1 застосовано стягнення у вигляді догани.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції Головне управління Національної поліції у Львівській області оскаржило його в апеляційному порядку вважає, що суд першої інстанції неправильно встановив фактичні обставини справи та ухвалив судове рішення без додержанням норм матеріального і процесуального права, тому просить таке скасувати та прийняти постанову, якою в задоволені позовних вимог відмовити повністю. 
В апеляційній скарзі зазначає, що службове розслідування стосовно поліцейського може проводитись дисциплінарною комісією у письмовому провадженні або за рішенням уповноваженого керівника на відкритому засіданні комісії. Водночас, при здійсненні такого розслідування у письмовому провадженні обов`язковим є надання поліцейським, щодо якого воно проводиться, письмових пояснень або фіксації відмови у їх наданні.
Зазначає, що враховуючи, що позивач згідно довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського перебував на амбулаторному лікуванні, 14.11.2023 безпосереднім керівником позивача з метою отримання пояснення у нього здійснено виїзд за місцем проживання останнього. За результатами виїзду отримати пояснення від позивача не вдалось, оскільки останній дверей помешкання не відчинив, у телефонному режимі від надання пояснень відмовився. Вказує, що дисциплінарною комісією у службовому розслідуванні складено акт про відмову від надання пояснень позивачем від 14.11.2023. Крім того, дисциплінарною комісією було надіслано позивачу запрошення з проханням прибути 20.11.2023 року о 10 год. 00 хв., 21.11.2023 року о 10 год. 00 хв., 22.11.2023 року о 10 год. 00 хв., проте позивач у вказаний час не прибув та причину неявки не зазначив. Вказані повідомлення були надіслані на месенджери Вотсап, Телеграм та на електронну адресу позивача. Натомість, дані вказівки останній проігнорував, про що складені відповідні акти. 
Вважає, що його доводи, матеріали службового розслідування та оголошення про підозру за вчинення кримінального правопорушення, підтверджують факт порушення позивачем службової дисципліни, що стало підставою для застосування дисциплінарного стягнення – догани.
Також зазначає, що у ході службового розслідування дисциплінарною комісією проаналізовано попередню поведінку капітана поліції ОСОБА_1 , старшого дільничого офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 3 Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області, який має діюче дисциплінарне стягнення – зауваження, наказ ГУНП у Львівській області від 21.09.2023 № 3349.
У відповідності до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань. 
Судом першої інстанції встановлено, що Наказом Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області №1130 від 31.10.2023 «Про призначення службового розслідування та створення дисциплінарної комісії» призначено службове розслідування у формі письмового провадження за фактом того, що 25.10.2023 року до Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові надійшов лист про те, що у провадженні першого слідчого відділу перебувають матеріали досудового розслідування №62023140110000168 від 05.05.2023 року за ч.1 ст.366 КК України за заявою ОСОБА_2 щодо службового підроблення старшим дільничним офіцером поліції відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 , який відносно ОСОБА_2 склав протокол серії ВАБ №690606 від 31.10.2021 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП. Відповідно до висновків проведеної у кримінальному провадженні почеркознавчої експертизи підписи від імені ОСОБА_2 у протоколі про адміністративне правопорушення виконано не ним, а іншою особою.
Відповідно до висновку службового розслідування з приводу можливих неправомірних дій старшого дільничного офіцера сектору превенції відділу поліції №3 Львівського районного управління поліції №2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 від 24.11.2023 вирішено подальше проведення службового розслідування завершити; за порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог ч.5 ст.15 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.7 розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», п.1.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», керуючись пунктом 2 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до позивача рекомендовано застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді догани.
Наказом Львівського районного управління поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області №1232 від 28.11.2023 «Про застосування дисциплінарного стягнення стосовно окремих працівників відділу поліції №3 Львівського РУП №2 ГУНП у Львівській області» за порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, вимог п.2 ч.1 ст.18 Закону України «Про Національну поліцію України», вимог ч.5 ст.15 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.7 розділу IV наказу Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 «Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України», п.1.1 наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 27.04.2023 №1470 «Про покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», керуючись п.2 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача застосовано дисциплінарне стягнення – догана.
Розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно врахував, що відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII, (з наступними змінами та доповненнями; далі – Закон №580-VIII).
Частиною 1 статті 8 Закону №580-VIII передбачено, що поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Як передбачено ч.1 ст.18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.
Вимогами ч.ч.1, 2 ст.19 Закону №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України».
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.
Законом України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» від 15.03.2018 №2337-VIII було затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України, з наступними змінами та доповненнями (далі – Статут).
Відповідно до ч.1 ст.1 Статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Частиною 1 статті 11 Статуту передбачено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. 
Згідно з ч.ч.2, 3 ст.11 Статуту за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
До поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарних стягнень як догана (п.2 ч.3 ст.13 Статуту).
Як передбачено ч.ч.1, 4 ст.14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.5 ст.15 Статуту кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Вимогами абзацами 1, 2 пункту 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893 (з наступними змінами та доповненнями; далі – Порядок №893), передбачено, що кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.
Відмова поліцейського або іншої посадової особи поліції надавати пояснення про обставини, які є предметом службового розслідування, крім відмови давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України, а також надання завідомо неправдивих пояснень є перешкоджанням проведенню службового розслідування.
Згідно вимог пунктів 1, 2 розділу V Порядку №893, проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування.
Судом першої інстанції встановлено, що до позивача за наслідками проведеного відповідачем службового розслідування, у зв`язку із надходженням з Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у м.Львові, листа про те, що у провадженні першого слідчого відділу перебувають матеріали досудового розслідування №62023140110000168 від 05.05.2023 за ч.1 ст.366 КК України за заявою ОСОБА_2 щодо службового підроблення позивачем документів, було застосовано до нього дисциплінарне стягнення – догана.
Зазначене дисциплінарне стягнення було застосовано відповідачем у зв`язку із ненаданням позивачем пояснень, які стосуються згаданого інциденту.
Згідно матеріалів справи, висновок службового розслідування, за наслідками проведення якого відповідачем було прийнято оскаржуваний наказ, датований 24.11.2023.
При цьому, в матеріалах справи наявні також інформаційні довідки з електронної системи охорони здоров`я, довідки про тимчасову непрацездатність особи рядового і начальницького складу, з яких вбачається, що позивач у періоди з 23.10.2023 по 27.10.2023, з 27.10.2023 по 01.11.2023, з 01.11.2023 по 03.11.2023, 06.11.2023, з 14.11.2023 по 20.11.2023, 16.11.2023, з 17.11.2023 по 23.11.2023 (періоди, які співпадають із періодом проведенням згаданого службового розслідування) перебував на лікарняному.
Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.16 Статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.
У разі потреби за вмотивованим письмовим рапортом (доповідною запискою) голови дисциплінарної комісії, утвореної для проведення службового розслідування, його строк може бути продовжений наказом керівника, який призначив службове розслідування, або його прямим керівником, але не більш як на один місяць. При цьому загальний строк проведення службового розслідування не може перевищувати 60 календарних днів.
До строку проведення службового розслідування не зараховується документально підтверджений час перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці.
Як передбачено абзацом 2 пункту 3 розділу V Порядку №893 у разі перебування поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, у відрядженні, на лікарняному (у період тимчасової непрацездатності) або у відпустці, що підтверджено документально (далі - відсутність на службі за вагомих обставин), час відсутності його на службі не зараховується до строку проведення службового розслідування, про що видається наказ про відсутність на службі за вагомих обставин за підписом особи, яка призначила службове розслідування.
Відтак, з урахуванням зазначених обставин та викладених норм, суд дійшов вірного висновку, що згаданий раніше період перебування позивача на лікарняному не повинен був зараховуватись до загального строку проведення службового розслідування, що відповідачем було проігноровано.
У даному випадку відповідач зобов`язаний був видати наказ про відсутність позивача на службі за вагомих обставин, що ним також зроблено не було.
Відтак, суд дійшов вірного висновку, що відповідачем було порушено встановлену чинним законодавством процедуру застосування до позивача дисциплінарного стягнення, оскільки ним не було взято до уваги факт перебування останнього на лікарняному, що було підтверджено документально.
Згідно із ч.ч.10, 11, 12 ст.15 Статуту за рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією.
У разі відсутності поліцейського на службі дисциплінарна комісія викликає його для участі в засіданні комісії. Виклик надсилається рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця проживання поліцейського, що зазначена в його особовій справі. Виклик надсилається з таким розрахунком, щоб поліцейський, який викликається, мав не менше двох діб для прибуття на засідання дисциплінарної комісії.
Фактом, що підтверджує отримання або неотримання поліцейським виклику, є отримання органом, що проводить службове розслідування, поштового повідомлення про вручення або про відмову від отримання такого виклику чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Як вірно зазначив суд, ст.15 Статуту чітко визначає порядок виклику поліцейського для участі в засіданні дисциплінарної комісії у разі відсутності його на службі.
У даному випадку відповідач повинен був надіслати відповідний виклик позивачу рекомендованим листом з повідомленням.
Жодних інших варіантів повідомлення поліцейського щодо його участі в засіданні комісії Статутом не передбачено.
Отже вірним є висновок суду про безпідставність твердження відповідача, що він надіслав позивачу запрошення з проханням прибути на засідання дисциплінарної комісії на месенджери Вотсап, Телеграм та на його електронну адресу та, як наслідок, належним чином повідомив його про ці засідання. 
Разом з тим, відповідно до ч.1 ст.18 Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.
Згідно із ч.ч.2, 3 ст.18 Статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.
Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право відмовитися від надання пояснень. Факт такої відмови фіксується шляхом складення акта, що підписується членом дисциплінарної комісії, присутнім під час відмови, та іншими особами, присутніми під час відмови.
З аналізу зазначених норм суд дійшов вірного висновку, що надання поліцейським пояснень щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку є його правом, а не обов`язком.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач був вправі відмовитися від надання згаданих пояснень.
Відтак з огляду на викладене, суд дійшов вірного висновку, що оскаржуваний наказ не відповідає критеріям правомірності, передбачених п.1 та п.3 ч.2 ст.2 КАС України, а тому підлягає скасуванню.
Виходячи з вище викладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.
Крім того, суд першої інстанції, з урахуванням положень ст. 139 КАС України, правильно вирішив питання розподілу судових витрат.  
З огляду на наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 26 лютого 2024 року по справі №380/29104/23 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  
Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 А.Р. Курилець
                                                                                          О.І. Мікула
повний текст складено 18.07.2024